Ухвала
 
16 лютого 2021 року  
м. Київ
 
справа № 369/13423/17
провадження № 61-19587св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Євроекологія»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги  ОСОБА_2 таОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року у складі судді Пінкевич Н. С., та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Вербової І. М., Саліхова В. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 квітня 2017 року між ТОВ «НДП «Євроекологія» і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В. за реєстровим № 3158. Витребувано у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер 3222485200:04:022:0436, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, СТ «Михайлівський сад» на користь ТОВ «НДП «Євроекологія». Визнано за ТОВ «НДП «Євроекологія» право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер 3222485200:04:022:0436, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, СТ «Михайлівський сад». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки первісний договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений колишнім керівником ТОВ «НДП «Євроекологія» з перевищенням повноважень, докази щодо сплати покупцем ОСОБА_1 коштів продавцю (позивачу ТОВ «НДП «Євроекологія») за укладеним спірним договором відсутні, що свідчить про те, що земельна ділянка вибула з володіння позивача не з його волі. Оскільки земельна ділянка вибула з володіння власника-позивача у справі ТОВ «НДП «Євроекологія» поза його волею, позивач вправі витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння, а саме із володіння фізичної особи ОСОБА_2 та слід визнати право власності за позивачем на спірну земельну ділянку.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 квітня 2017 року між ТОВ «НДП «Євроекологія» і ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю. В. за реєстровим № 3158. Витребувано у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер 3222485200:04:022:0436, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, СТ «Михайлівський сад» на користь ТОВ «НДП «Євроекологія». Визнано за ТОВ «НДП «Євроекологія» право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер 3222485200:04:022:0436, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка-Рубежівка, СТ «Михайлівський сад». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, та належним чином не повідомлено сторін про розгляд справи судом першої інстанції, а тому рішення суду підлягає скасуванню. Разом з тим, суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо суті спору та застосованих норм права.
 
У грудні 2020 року ОСОБА_2  подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 175/3267/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 359/6923/15-ц, від 15 червня 2020 року у справі № 635/4492/17, від 31 жовтня 2020 року у справі № 367/3076/15-ц, від 04 вересня 2020 року у справі № 607/9787/19, від 16 вересня 2020 року у справі № 426/1136/17, від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 645/4220/16-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц, від 13 травня 2020 року у справі № 669/775/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16. Також зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме - щодо застосування статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вирішення питання принципів правомірного втручання у право мирного володіння спірною земельною ділянкою у випадку порушення справедливого балансу.
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами не повно з`ясовано обставини справи та залишено поза увагою, що до суду першої інстанції було подано протокол № 17 загальних зборів учасників ТОВ «НДП «Євроекологія» від 10 грудня 2014 року та квитанцію прибуткового касового ордера № 1 від 26 квітня 2017 року. Указане рішення загальних зборів у судовому порядку недійсним не визнавалось. Також застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі №  367/3076/15-ц.
 
У лютому 2021 року ТОВ «НДП «Євроекологія» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , у якому просило оскаржувані судові рішення залишити в силі, а касаційну скаргу - без задоволення. 
 
У лютому 2021 року ТОВ «НДП «Євроекологія» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просило оскаржувані судові рішення залишити в силі, а касаційну скаргу - без задоволення.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне підприємство «Євроекологія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович, про визнання недійсним договору купівлі продажу, витребування та визнання права власності на земельну ділянку, за касаційними скаргами  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
В. М. Коротун
 
М. Є. Червинська