Справа № 309/2629/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        08 лютого 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Бисаги Т. Ю., Кондора Р. Ю.,
з участю секретарки судового засідання Міци О.-Д. В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Довгій Василь Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та виключення запису про земельну ділянку із Державного земельного кадастру, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Калинем Василем Юрійовичем, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2020 року, ухвалене суддею Довжанином М.М., 

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Довгій В.І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та виключення запису про земельну ділянку із Державного земельного кадастру.
Позов обґрунтував тим, що згідно з нотаріально посвідченим договором дарування від 17.08.1999 набув від своєї матері ОСОБА_4 у приватну власність житловий будинок із надвірними побудовами, які розташовані на земельній ділянці площею 0,48 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 .
На підставі рішення 10-ої сесії 23-го скликання Сокирницької сільської ради від 22.10.1999, він виготовив державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 259625, відповідно до якого є власником земельних ділянок у розмірі: 0,135 га, 0,15 га, 0,174 га і 0,079 га. Ця обставина підтверджується і листом Сокирницької сільської ради Хустського району № 122 від 05.04.2019, в якому вказано про належність за його дворогосподарством АДРЕСА_1 земельних ділянок, а саме: 0,0790 га для будівництва та обслуговування цього житлового будинку і господарських будівель; 0,1350 га для ріллі; 0,3240 га для сінокосів. 
З метою внесення відомостей про належність йому зазначених земельних ділянок до Державного земельного кадастру, він звернувся з відповідною заявою до відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області і, як наслідок, отримав від державного кадастрового реєстратора рішення про відмову у внесенні таких відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 06.06.2019 з підстав того, що «XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок із ділянкою 2125387400:01:001:0691, площа співпадає на 11.3995%».
У зв`язку зі з`ясуванням, яка саме частина земельної ділянки перетинається із іншою земельною ділянкою, він звернувся до ТОВ «Хуст-Земля Карпат», яке виготовило викопіювання із чергового кадастрового плану з зазначенням факту розбіжностей на його земельну ділянку. З цього викопіювання він довідався про порушення межі належної йому земельної ділянки сусідом - відповідачем ОСОБА_2 , який проживає у будинку АДРЕСА_3 та якому, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 25.10.2017, належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 2125387400:01:001:0691, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2019.
Цю земельну ділянку відповідач ОСОБА_2 набув від своєї матері - відповідачки ОСОБА_3 , яка перебувала в її власності на підставі рішення 10-ої сесії 23-го скликання Сокирницької сільської ради від 22 жовтня 1999 року, згідно з якого за дворогосподарством ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 значаться земельні ділянки у розмірі: 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,2575 га для ріллі; 0,0770 га для сінокосів.
Посилався, що йому не є зрозумілим, яким чином його сестра відповідачка ОСОБА_3 виготовила проект землеустрою, а згодом і кадастровий номер на вказану земельну ділянку у розмірі 0,2395 га для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), оскільки вона мала у власності лише 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Уважав, що якщо навіть ОСОБА_3 і змінювала цільове призначення земельної ділянки, то Сокирницька сільська рада повинна була відмовити у наданні їй дозволу на розробку детального плану, оскільки її земельна ділянка порушує межі його земельної ділянки.
Також зазначав, що вказана земельна ділянка належала його матері ОСОБА_4 з 1975 року на підставі рішення виконкому Сокирницької сільської ради депутатів трудящих № 5 від 30.01.1975 та плану забудови земельної ділянки. Відповідно до цих документів спірна частина земельної ділянки належала його матері, а з 1999 року належить йому. Водночас його земельна ділянка огороджена бетонним парканом як зі сторони вул. Центральної вже понад 30 років, так і зі сторони відповідача ОСОБА_2 , якому він усно дозволив вийти за межі своєї земельної ділянки на 80 см.
Окрім того, близько 3-х років тому його сестра відповідачка ОСОБА_3 приходила до нього з проханням підписати документи на погодження межі земельної ділянки з метою дарування будинку та земельної ділянки своєму синові - відповідачу ОСОБА_2 . Довіряючи своїй сестрі, він підписав усі надані нею документи, навіть не здогадуючись, що вони порушують його право власності на земельну ділянку.
За наведених обставин просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 0,2395 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1388834121253, кадастровий номер 2125387400:01:001:069, яка належить ОСОБА_2 , та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації цієї земельної ділянки за ОСОБА_2 , а також вирішити питання про понесені судові витрати по сплаті судового збору.
У вересні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Довгій В.І. подав до суду заяву про заміну первісного відповідача Відділ у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року замінено первісного відповідача - Відділ у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2020 року позов задоволено. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 0,2395 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1388834121253, кадастровий номер 2125387400:01:001:069, що належить ОСОБА_2 , та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації цієї земельної ділянки за ОСОБА_2 . Стягнуто на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Не погоджуючись із цим рішенням суду відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник-адвокат Калин В.Ю., подав на нього апеляційну скаргу, в якій указував на його необґрунтованість та на невідповідність висновків суду обставинам справи.
Скарга мотивована тим, що місцевим судом не надано належної оцінки одержання в установленому законодавством порядку ОСОБА_3 державного акта на землю серії ЗК-013 № 22174 від 26.06.2003 на земельні ділянки, які вона згодом, після розроблення у вересні 2009 року технічної документації із землеустрою щодо установлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), присвоєння їм кадастрових номерів і внесення про них 06.10.2017 відомостей до Державного земельного кадастру про їх державну реєстрації, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 25.10.2017 подарувала спірну земельну ділянку ОСОБА_2 , який зареєстрував за собою це право власності.
Посилався і на те, що позивач сам не заперечив підписання ним близько трьох років тому своїй сестрі - відповідачці ОСОБА_3 документів, тобто акту погодження спільних меж даної земельної ділянки, та він мав можливість ознайомитися з технічною документацією перед підписанням цього акту. 
З огляду на це, просив оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, а також вирішити питання про судові витрати. 

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області також просило скасувати це рішення місцевого суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Зазначало про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Звертало увагу на те, що в даній справі не проводилась земельно-технічна експертиза, а тому висновок суду про знаходження земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 у межах земельної ділянки позивача, зроблений лише на підставі викопіювання з кадастрової карти (плану), ґрунтується на припущеннях і не підтверджується жодними допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Довгій В.І. посилався на її безпідставність, оскільки помилка та порушення прав позивача відбулося на стадії виготовлення відповідачці ОСОБА_3 державного акту на право власності на землю і, як наслідок, унесення відомостей про земельну ділянку до кадастру й її державної реєстрації, що призвело до неправомірного набуття відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у власність земельної ділянки розміром, який перевищує розмір, який належав ОСОБА_3 . Посилався, що позивачу відповідачкою не надавались для ознайомлення документи з приводу меж земельних ділянок та межовим знаком між сусідами ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) є існуючий паркан.
Просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2020 відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Калин В.Ю. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав, наведених у ній.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Довгій В.І. апеляційну скаргу не визнав, просив таку залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судове засідання 08.02.2021 позивач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Довгій В.І., відповідачка ОСОБА_3 , представник Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (під розписку). 
Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Довгій В.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням у відпустці з 29.01.2021 по 11.02.2021 та виїздом за межі України, яке не підлягає задоволенню, оскільки дата наступного судового засідання узгоджувалася з сторонами та їх представниками в судовому засіданні 30.11.2020, і адвокат Довгій В.І. узгоджуючи дату наступного судового засідання на 08.02.2021 не повідомляв суду про свій намір перебування в цей час у відпустці. Окрім цього, представником позивача - адвокатом Довгій В.І. було надано суду апеляційної інстанції пояснення з приводу зазначеного спору і судом було роз`яснено його процесуальне право щодо можливості заявлення чи не заявлення ним відповідного клопотання про призначення в цій справі земельно-технічної експертизи і, як наслідок, у зв`язку з необхідністю підготування такого клопотання і було оголошено перерву до 08.02.2021. Однак після перерви станом на 8 лютого 2021 року від позивача чи його представника відповідне клопотання про призначення експертизи до суду апеляційної інстанції так і не надійшло, та позивач і його представник у судове засідання не з`явилися без поважних причин. А тому неявка сторін та їх представників, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представниці - адвокатеси Павлій В.М., яка просила апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 місцевий суд виходив із його обґрунтованості та доведеності, оскільки зареєстрованою земельною ділянкою за відповідачем ОСОБА_2 порушуються права позивача, як власника належної йому земельної ділянки, внаслідок накладення земельних ділянок. 
Проте колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, оскільки такого суд дійшов передчасно з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке. 

Судом установлено, що відповідно до договору дарування від 17.08.1999, посвідченого державною нотаріускою Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 7609, позивач ОСОБА_1 набув у власність житловий будинок із надвірними побудовами, який знаходиться по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,48 га. На підставі цього договору дарування Хустське міжрайонне мале виробниче підприємство технічної інвентаризації 20.08.1999 зареєструвало в цілому за ОСОБА_1 право особистої власності на цей будинок /а.с.13/.
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 259625 від 26.06.2003, виданого на підставі рішення 10-ої сесії 23-го скликання Сокирницької сільської ради народних депутатів від 22.10.1999 і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18939, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,538 га, що розташована на території Сокирницької сільської ради.
Як убачається з плану зовнішніх меж земельної ділянки та її характеристики вказаної у цьому державному акті, то зазначена земельна ділянка складається з чотирьох окремих ділянок, а саме: АДРЕСА_4 площею 0,079 га під будівлями, кадастровий номер 2125387400:01:001:0382; АДРЕСА_5 площею 0,15 га для кормових угідь, кадастровий номер 2125387400:01:002:0501; АДРЕСА_6 площею 0,174 га для кормових угідь, кадастровий номер 2125387400:01:002:0502 та АДРЕСА_7 площею 0,135 га для ріллі, кадастровий номер 2125387400:01:002:0503 /а.с.12/.
Ці обставини підтверджуються і листом Сокирницької сільської ради за № 122 від 05.04.2019 про те, що за домоволодінням позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 рахується 0,0790 га землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також 0,1350 га землі для ріллі та 0,3240 га - сінокосів /а.с.16/.
Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК-013 № 22174 від 26.06.2003, виданого на підставі рішення 10-ої сесії 23-го скликання Сокирницької сільської ради народних депутатів від 22.10.1999 і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 24313, відповідачка ОСОБА_3 була власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,4045 га, що розташована на території Сокирницької сільської ради /а.с.42/. 
Із довідок виданих Сокирницькою сільською радою за №№ 2374, 2375, 2376 від 26.09.2017 убачається, що відповідно до рішення Сокирницької сільської ради від 22.10.1999 та державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК-013 № 22174 відповідачка ОСОБА_3 користується земельними ділянками у с. Сокирниця, відповідно, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_3 площею 0,2395 га /а.с.44/, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Долу Потоки» площею 0,0872 га /а.с.45/, для ведення особистого селянського господарства по вул. Притисянська, б/н площею 0,0766 га /а.с.46/, що загалом складає 0,4033 га (0,2395+0,0872+0,0766). До речі, ця площа 0,4033 га є меншою за площу, яку зазначено в її державному акті в розмірі 0,4045 га. 
У вересні 2019 року відповідачкою ОСОБА_3 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо установлення (відновлення) меж цих земельних ділянок у натурі (на місцевості) з якої, зокрема вбачається, що позивачем ОСОБА_3 відносно спірної землі площею 0,2395 га було підписано акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки /а.с.37, 51, 52/.
25 жовтня 2017 року, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_3 , площею 0,2395 га, кадастровий номер 2125387400:01:001:0691, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /а.с.79, 80/.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 211125387400:01:001:0691, площею 0,2395 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована 25 жовтня 2017 року на праві приватної власності за ОСОБА_2 . Державну реєстрацію цієї земельної ділянки здійснив 06.10.2017 відділ у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області /а.с.21, 83/. 
Як убачається з рішення № РВ-2100337832019 про відмову в унесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру державного кадастрового реєстратора відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 06.06.2019 та протоколу № ПП-2100124172019 проведення перевірки електронного документа від 06.06.2019, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей про його земельну ділянку по АДРЕСА_1 до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме «XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 2125387400:01:001:0691. Площа співпадає на 11.3995%». Водночас рекомендовано розробнику документації усунути зауваження та подати на повторну реєстрацію земельну ділянку у Державний земельний кадастр /а.с.17, 18/. 
Із викопіювання з кадастрової карти (плану) відділу у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області з зазначенням розбіжностей на земельну ділянку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з його державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №259625, слідує, що існує співпадіння на 11,3995% із суміжною земельною ділянкою за кадастровим номером 2125387400:01:001:0691, в результаті перетину земельних ділянок /а.с.19, 20/.
Приписами частин 1, 2 статті 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Положеннями ст. 378 ЦК України регламентовано, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, установлених законом.
Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На переконання колегії суддів, є безпідставними доводи позивача, як підстави його позовних вимог, та помилковими висновки місцевого суду про те, що викопіюванням з кадастрової карти (плану) відділу у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області підтверджується факт знаходження у межах земельної ділянки позивача ОСОБА_1 земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 , оскільки таких відомостей це викопіювання не містить, як не містить такого судження і рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки позивача. 
Цим викопіюванням лише установлено перетин земельних ділянок позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 із співпадінням площі на 11.3995%, без зазначення яка саме з цих земельних ділянок знаходиться у межах іншої, в якому саме розмірі площі у відношенні до квадратних метрів чи гектарів.
Зі змісту статей 77-79 ЦПК України, зокрема слідує, що: належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77); допустимими доказами є докази про обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78); достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст.78). 
З огляду на це, на думку апеляційного суду, наданий позивачем доказ, а саме викопіювання з кадастрової карти (плану), не є належним, допустимим та достовірним.
Водночас, як візуально видно з державних актів на право приватної власності на землю позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3 , технічної документації на земельну ділянку останньої, викопіювання з кадастрової карти (плану) ГУ Держеокадастру у Закарпатській області, то конфігурація кожної із цих земельних ділянок у зазначених документах є подібною. 
Однак зважаючи на предмет цього спору та з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також необхідності спеціальних знань у сфері іншій, аніж право, у даному випадку є необхідний відповідний висновок земельно-технічної експертизи, який у матеріалах справи є відсутнім.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Пунктом 3 ч. 5 цієї ж статті передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.
Так, 30 листопада 2020 року в судовому засіданні апеляційного суду в представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Довгія В.І. було з`ясовано та роз`яснено процесуальне право щодо можливості заявлення чи не заявлення ним відповідного клопотання про призначення у даній справі земельно-технічної експертизи і, як наслідок, у зв`язку з необхідністю підготування такого клопотання було оголошено перерву до 08.02.2021. 
Однак після перерви станом на 8 лютого 2021 року від позивача чи його представника відповідне клопотання про призначення експертизи до суду апеляційної інстанції так і не надійшло, та позивач і його представник у судове засідання не з`явилися без поважних причин.
Отже, апеляційний суд констатує, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами своїх вимог, які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
За наведених обставин рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги слід покласти на позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в його інтересах представником - адвокатом Калинем Василем Юрійовичем, задовольнити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та виключення запису про земельну ділянку із Державного земельного кадастру - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 261,21 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді