Ухвала
14 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 745/253/20
Провадження № 51-173 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року,
в с т а н о в и в:
Перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність ст. 427 КПК України встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається, яке судове рішення оскаржується, яким судом та коли воно постановлено, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. 
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, скаржником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано. Так, засуджений оспорює невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового слідства і судового розгляду та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що, на його думку, призвело до неправильної кваліфікації його дій. 
Таким чином, скаржник просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Окрім зазначеного, прохання скаржника до суду касаційної інстанції має бути сформульовано з урахуванням положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Натомість засуджений ОСОБА_4 подає касаційну скаргу на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, однак просить скасувати вирок Сосницького районного суду Чернігівської області щодо нього (не вказуючи, коли саме було ухвалено це судове рішення) та закрити провадження, при цьому не зазначає про необхідність скасування й ухвали апеляційного суду, чим допускає протиріччя при обґрунтуванні своєї скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, засуджений ОСОБА_4 до поданої ним касаційної скарги не долучив копії судових рішень, що позбавляє касаційний суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог ст. 424 КПК України та переглянути судові рішення в порядку, передбаченому главою 32 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у  касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини. 
Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, передбаченим ст.  427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. 
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 28 липня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                            ОСОБА_3