Справа № 426/354/21 
Провадження № 22-ц/810/258/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року                                                м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Коновалової В.А.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович,                 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2021 року, постановлену Сватівським районним судом у складі: судді Бабічевої Л.П. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович,                

                        в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась із вказаним позовом до суду, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барщацьким І.В. і зареєстрований в реєстрі за №11118, про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у розмірі 18760 грн. 
Позивачка одночасно з позовом подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. 
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та заяву про забезпечення позову, яка подана одночасно з пред`явленням позову, передано на розгляд за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова. 
Зокрема, суд виходив з того, що місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є м. Львів, вул. Смаль-Смоцького, буд. 1, корп. 28, і саме за місцезнаходженням вказаного відповідача має бути розглянута справа.
В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм процесуального права та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду Сватівському районному суду Луганської області.
Доводами апеляційної скарги є те, що подання заяви до суду за місцем проживання позивача, відповідає ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 12 ст. 28 ЦПК України, оскільки ОСОБА_2 зареєстрована у Сватівському районі Луганської області, що підтверджується копією паспорта та довідкою із відповідним зазначенням місця реєстрації позивачки.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Виконавчий напис оскаржується у судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом до стягувачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (Постанова ВС від 14.08.2019 у справі №519/77/18).
За загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України). 
Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим ч. 12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Тлумачення ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).
Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа № 263/14171/19).
Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3.
Отже, для дотримання правил альтернативної підсудності, позов необхідно пред`являти в суд за зареєстрованим місцем проживання Позивача або місцем знаходження роботи Позивача (у випадку звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника) або за місце знаходженням майна Позивача.
Позивачка у даній справі використала належне їй право вибору за правилами альтернативної підсудності, звернувшись до Сватівського районного суду Луганської області, в районі діяльності якої зареєстроване її місце проживання (а.с. 45).
Відкриття 17.12.2020 виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №11118 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барщацьким І.В. в даному випадку не має вирішального значення з огляду на вищенаведене (а.с. 20-22), оскільки приватний виконавець має вчиняти виконавчі дії на всій території України.
При постановлені оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції невірно застосував вищезазначені вимоги закону у зв`язку з чим прийшов до передчасного висновку про передачу цивільної справи за підсудністю до іншого суду.
З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, приймає їх до уваги та вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.
Оскільки питання про можливість відкриття провадження належним судом у справі вирішено з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали та порушення прав скаржника на вільний доступ до правосуддя та до належного суду, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 12 лютого 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови – 02 квітня 2021 року.

Судді: