ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 березня 2021 року 	м.Дніпро	справа № 191/952/20 2-а/191/11/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року у справі №191/952/20 (2-а/191/11/20) (суддя Кухар Д.О.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області рядового поліції 3 батальйону 3 роти Аксініної Юлії Олексіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови інспектора УПП в Дніпропетровській області рядового поліції 3 батальйону 3 роти Аксініної Юлії Олексіївни від 21.03.2020р. серії АЕК №2275658 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
          Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року адміністративний позов задоволено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне дослідження судом доказів та з`ясування обставин, що мають значення для справи, помилкове застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
          З урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
          Судом встановлено, що поліцейським 3 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Аксініною Юлією Олексіївною 21.03.2020 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 2275658, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 525 грн. (а.с. 6).
          Підставою для прийняття постанови стало те, що 21.03.2020 року о 06 год. 02 хв.                 09 сек. в м. Дніпро по вул. Гаванська,1А, позивач, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги знаку 3.22 «рух праворуч заборонено», при перевірці документів водій не мав при собі поліса обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1.ґ ПДР - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тим самим, позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
          Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.
          Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
          Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
          Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
          Підпункт "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат “Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
          За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
          Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух».
          А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).
          Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.
          Пункт 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
          Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
          Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
          Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
          Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором не виконано покладеного на нього законодавством обов`язку доказування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
Крім того, позивачем до позову було додано копію Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9235161. Страхувальником є – ОСОБА_1 , транспортний засіб - ГАЗ 3110. Строк дії: з 24.05.2019 року по 23.05.2020 року, включно (а.с. 7).
          Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.
          Дослідивши матеріали справи та надані Департаментом патрульної поліції докази, колегією суддів встановлено наступне.
          З дослідженого відеозапису, зробленого нагрудною відеокамерою патрульного поліції, вбачається, що позивачем, на вимогу працівників поліції, надано страхований поліс на інший транспортний засіб, чим порушено п.2.4. розділу 2 Правил дорожнього руху України (а.с. 30).
          Вказаний відеозапис, був наданий Департаментом патрульної поліції до суду першої інстанції, та у розумінні положень ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, і підтверджує факт скоєння позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до відповідальності.
          Колегія суддів критично ставиться до наданого позивачем до суду першої інстанції копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9235161, оскільки в останньому заначений номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 . Позивача зупинили під час керування ним транспортним засобом ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 і він цього не спростував.
          Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки поліцейський мав право вимагати надання страхового полісу від позивача для його перевірки, а позивач пред`явив поліс на інший транспортний засіб, то останнього правомірно притягнено до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
          Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

          Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року у справі №191/952/20 (2-а/191/11/20) - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

          В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак