УХВАЛА

16 березня 2021 року  
Київ
справа №640/14613/19
адміністративне провадження №К/9901/6437/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року
у справі №640/14613/19 
за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» 
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 
за участю третьої особи - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (далі -               АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз») звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), за участю третьої особи - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, у якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність щодо неперегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз» у бік економічно обґрунтованого; 
- зобов`язати встановити для АТ «Волиньгаз» економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу, в тому числі включивши до структури такого тарифу компенсацію недоотриманої тарифної виручки (збитків від діяльності) за 2014-2018 роки у сумі 300262,04 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо неперегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз» у бік економічно обґрунтованого; зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити для                              АТ «Волиньгаз» економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу, в тому числі включивши до структури такого тарифу компенсацію недоотриманої тарифної виручки (збитків від діяльності) за 2014-2018 роки в сумі 300262,04 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року задоволено заяву АТ «Волиньгаз» про виправлення описки у рішенні від 20 лютого 2020 року: виправлено описку, допущену в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах рішення у частині розміру суми компенсації недоотриманої тарифної виручки (збитків від діяльності) за 2014-2018 роки, яку необхідно включити до структури економічно обґрунтованого тарифу; ухвалено вважати правильним розмір суми компенсації недоотриманої тарифної виручки (збитків від діяльності) за 2014-2018 роки, яку необхідно включити до структури економічно обґрунтованого тарифу, в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах рішення - 300262,04 тис грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
25 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»  на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №640/14613/19.
Відповідно до частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України)    за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень,  суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оскаржуючи судові рішення    у справі, яка розглянута за правилами спрощеного позовного провадження,  позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Зокрема, скаржник, посилаючись на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, вказує на те, що вказана справа має виняткове значення для АТ «Волиньгаз», так як впливає на його господарську діяльність, оскільки відмова в позові призведе до фінансової неспроможності АТ «Волиньгаз» в подальшому здійснювати господарську діяльність, а саме без порушення законодавства розраховуватися за природний газ для потреб ВТВ (виробничо-технологічні втрати) з інших джерел, ніж відповідна складова на ВТВ в затвердженому тарифі, а всі кошти, які надходять до нього в оплату за розподіл природного газу мають відповідне цільове призначення.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа має виняткове значення для скаржника, який у касаційній скарзі вмотивовано обґрунтував наявність виняткових підстав, які передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають перегляду в касаційному порядку.
Крім цього підставою касаційного оскарження судових рішень у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме застосування судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у   постановах Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №826/13735/18 (щодо обов`язкового дотримання НКРЕКП вимог стосовно встановлення економічно обґрунтованого тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, який би забезпечував ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат виробництва, сплату всіх податків, обов`язкових платежів та бюджетних відрахувань відповідно до чинного законодавства України), від 08 травня 2020 року у справі №826/7112/18 (щодо можливості НКРЕКП переглянути тарифи на підставі вже діючих методик та стосовно питання про зобов`язання встановити економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами з огляду на дискреційність повноважень НКРЕКП ), від 21 листопада 2019 року у справі №826/9826/18 (стосовно вимоги про зобов`язання НКРЕКП встановити економічно обґрунтований тариф з урахуванням принципів недискримінаційності та економічної огрунтованності під час затвердження тарифів, що передбачені Директивою Європейського парламенту та Ради від 13 липня 2009 року №2009/73/ЄС «Про спільні правила внутрішнього ринку природного газу та скасування Директиви 2003/55/ЄС), від 11 липня 2019 року у справі №826/8168/17.
Таким чином, проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні, що свідчить про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи свідчать про наявність підстав для касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої  статті 328 КАС України, що потребує перевірки Верховним Судом під час касаційного розгляду справи в межах доводів касаційної скарги.
Також позивачем у касаційній скарзі заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
Як встановлено з матеріалів касаційної скарги, та відповідно до інформації з автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС), повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року складено того ж дня - 14 січня 2021 року. 
Вперше скаржник звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду у межах 30-денного строку, проте, ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2021 року вперше подану касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з не зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до частини 4  статті 328 КАС України.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102932408489) копія ухвали суду від 15 лютого 2021 року отримана скаржником 22 лютого 2021 року.
Повторно позивач направив уточнену касаційну скаргу до Верховного Суду 25 лютого 2021 року.
Наведене підтверджується долученими до касаційної скарги копіями документів.
Відповідно до вимог частини третьої  статті 329 КАС України  строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Керуючись статтями  12,  328, 329,  330,  334 КАС України    в редакції    Закону № 2147-VІІІ, Суд 
УХВАЛИВ:
1.  Клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №640/14613/19.
4.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/14613/19.
6.        Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду