Справа №761/33371/20                                     Головуючий в суді І інстанції - Притула Н.Г.
Провадження №33/824/601/2021                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
11 січня 2021 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Чернецької О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернецької О.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп. на користь держави.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.08.2020 року о 01 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Дмитрівська, 2, керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат тестування - 0,84‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Чернецькою О.М. подано апеляційну скаргу, у якій вона просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, винесено передчасно без дослідження наявних в матеріалах справи доказів.
Судом першої інстанції не надано стороні захисту можливості звернути увагу на недоліки, допущені працівниками поліції при складенні протоколу та оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , позбавлено захисту можливості заявити клопотання, грубо порушено право ОСОБА_1 на захист. 
Працівниками поліції було грубо порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння, оскільки не було видано направлення на огляд в медичні заклади, хоча ОСОБА_1 і не погоджувався з результатами «Драгеру». Також, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено пояснення свідків. Акт огляду є недопустимим доказом, оскільки він не містить дати і часу його складення. Протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в ньому не зазначені адреси проживання свідків, що унеможливлює їх виклик в судове засідання. 
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Чернецької О.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Проведення огляду на стан сп`янiння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.
Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №126096 від 29.08.2020, ОСОБА_1 29.08.2020 року о 01 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Дмитрівська, 2, керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат тестування - 0,84‰.
Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу - алкотесту 6820 «Drager» (а.с.2) вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 0,84 ‰.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що вони підтвердили своїми підписами.
Вказаний акт відповідає вимогам Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858. З огляду на вказані обставини підстави вважати вказаний доказ недопустимим відсутні.
Крім того, дійсно, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначені адреси свідків. Проте вказаний недолік, на думку суду апеляційної інстанції, не може слугувати підставою для визнання даного доказу недопустимим, оскільки ці ж самі особи зазначені і в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, та в ньому зазначені їх повні анкетні дані та адреси проживання, а отже у разі наявності для цього підстав, суд не позбавлений можливості викликати вказаних осіб для надання пояснень.
З відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 добровільно в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», який показав результат - 0,84 ‰. Заперечень з приводу результату проведеного огляду, як під час його проведення, так і відразу після його закінчення ОСОБА_1 не висловлював. Будь-яких обставин, що свідчили б про вчинення неправомірних дій працівниками поліції на вказаному відеозаписі не зафіксовано.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.
Отже, враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що викладені у постанові висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими.
Доводи зазначені в апеляційній скарзі, а також висловлені ОСОБА_1 та його захисником Чернецькою О.М. в суді апеляційної інстанції, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Захисником в суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про виклик свідків, однак, апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі. 
Посилання в апеляційній скарзі на невинуватість ОСОБА_1 , відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернецької Олени Михайлівни залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1  - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                 В.О.  Габрієль