УХВАЛА

16 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/1967/20
адміністративне провадження № К/9901/6301/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Луганської регіональної торгово-промислової палати на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №360/1967/20 за позовом Луганської регіональної торгово-промислової палати до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
24.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Луганської регіональної торгово-промислової палати (підписана адвокатом Суткович Мариною Анатоліївною) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №360/1967/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 23.02.2021).
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Скаржником вказано, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є необґрунтованими та протиправними, прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування позиції Верховного Суду та з необхідністю відступлення від висновку Верховного Суду. Вказані підстави відповідають пунктам 1 та 2 частини 4 статті 328 КАС України.
Скаржником вказано, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 та пункт 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, не врахувавши висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 28.01.2021 у справі №360/5498/19.
Суд касаційної інстанції зауважує, що вказана постанова була прийнята через два дні після винесення оскаржуваної постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №360/1967/20, отже суд апеляційної інстанції ніяк не міг її врахувати.
Зазначаючи про необхідність відступлення від усталеної практики з цієї категорії питань, скаржник вказує ту ж саму постанову Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №360/5498/19.
Верховний Суд зауважує, що при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України обов`язковим є зазначення у касаційній скарзі:        1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду;                         4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанова Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу;     4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.
У касаційній скарзі викладено фактичні обставини справи, процитовано норми Податкового кодексу України, висловлено незгоду з судовими рішеннями у справі. Скаржник вказує про ненадання судами попередніх інстанцій належної правової оцінки його доводам, при цьому позиція скаржника зводиться до необхідності переоцінки доказів, оцінка яким була надана судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції згідно приписів ст.341 КАС України.
Також Верховний Суд зауважує, що порушення норм процесуального права є окремою підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Луганської регіональної торгово-промислової палати на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №360/1967/20 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва