ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2021 року          м. Дніпро         Справа №  912/3514/20

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Коваль Л.А., Кузнецов В.О., 
          розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну 
          скаргу          акціонера Приватного акціонерного товариства "Весна" ОСОБА_1 
на ухвалу            Господарського суду  Кіровоградської області від 11.11.2020р. 
у справі           № 912/3514/20 (суддя -  Глушков М.С.,  м. Кропивницький)
за позовом           Приватного акціонерного товариства "Весна", м. Кропивницький
в особі                    акціонера, якому належить 10 і більше відсотків у статутному капіталі Товариства - ОСОБА_1 , м. Кропивницький 
до                     ОСОБА_2 , м. Кропивницький
про                    стягнення 40 816 936,72 грн. 

          ВСТАНОВИВ:

          1. Короткий зміст  ухвали суду першої інстанції.
          Ухвалою Господарського суду Кіровоградської  області від 11.11.2020р. повернуто без розгляду позовну заяву від 27.10.2020р., подану в інтересах Приватного акціонерного товариства "Весна" в особі акціонера ОСОБА_1 , якому належить 10 і більше відсотків у статутному капіталі Товариства, до ОСОБА_2 про стягнення 40 816 963,72 грн. та додані до неї документи на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

          2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи..
          Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 11.11.2020р., справу передати до Господарського суду Кіровоградської області для продовження розгляду, стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 102,00 грн.

          2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що:
          - судовий збір за звернення із позовом про відшкодування збитків, завданих Товариству його директором у даній справі становить 612 254,45 грн. Специфіка таких спорів полягає в тому, що у цих провадженнях хоч Товариство і набуває статусу позивача, судовий збір сплачує саме акціонер, а не юридична особа;
          - в разі задоволення позовних вимог судовий збір повертається акціонеру, а не юридичній особі;
          - із даним позовом звертається акціонер Товариства - фізична особа, який має сплатити судовий збір вдвічі перевищуючий його дохід за попередній календарний 2019рік. Це надмірний та непосильний тягар як особисто для заявника, так і для його родини - дружити та двох дітей (2001 та 2006 років народження). Норми Закону України "Про судовий збір" дозволяють суду зменшити/звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону. Під час звернення до місцевого господарського суду заявник надав суду клопотання про звільнення від сплати судового збору та докази неможливості сплатити непосильний судовий збір у розмірі 612 254,45 грн.;
          - суд першої інстанції, ігноруючи право заявника на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору, з метою ефективного захисту прав і законних інтересів, виніс ухвалу, якою проігнорував як право заявника, норми чинного законодавства, так і судову практику, зокрема, численні справи ЄСПЛ з цього приводу, та зобов`язав заявника сплатити судовий збір;
          - місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

          2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
          Приватне акціонерне товариство "Весна" та ОСОБА_2 наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили до суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

          3. Апеляційне провадження.

           3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020р. (головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.) відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
          У зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Паруснікова Ю.Б. та відпусткою судді Білецької Л.М. на підставі розпоряджень керівника апарату суду від 11.01.2021р. призначено повторний автоматизований розподіл справи, для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Коваль Л.А., Кузнецов В.О.
          
          3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
          До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Весна" в особі акціонера, якому належить 10 і більше відсотків в статутному капіталі Товариства - ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою, в розмірі 40 816 963,72 грн. 
          До позовної заяви позивачем додано клопотання про зменшення розміру судового збору до 2 102,00 грн. на підставі Закону України "Про судовий збір" у зв`язку із значним розміром суми судового збору порівняно з доходами ОСОБА_1 .
          Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 04.11.2020р. вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених при поданні позовної заяви недоліків шляхом надання суду доказів доплати судового збору в сумі 610 152,46 грн. з доказами направлення заяви про усунення недоліків відповідачу. При цьому, суд зазначив, що позивачем не надано доказів наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про зменшення розміру судового збору. 
           06.11.2020р. до Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" представником ОСОБА_1 подано заяву про виконання ухвали суду. У вказаній заяві зазначено, що розмір судового збору у даній справі (612 24,56 грн.) перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний 2019р. та поточний 2020р. В зв`язку з чим, на думку представника заявника клопотання про зменшення розміру судового збору підлягає задоволенню. 
Господарський суд Кіровоградської області ухвалою від 11.11.2020р. повернув без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Весна" в особі акціонера ОСОБА_1 , якому належить 10 і більше відсотків у статутному капіталі Товариства до ОСОБА_2 про стягнення 40 816 963,72 грн. 

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
          Як вбачається із матеріалів даної справи, Приватне акціонерне товариство "Весна" в особі акціонера, якому належить 40,747 відсотків в статутному капіталі Товариства - ОСОБА_1 звернулось до місцевого господарського суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 збитків, завданих Товариству його посадовою особою, в розмірі 40 816 963,72 грн. 
          Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналогічні положення викладено у ст. 20 ГК України, відповідно до якої кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. 
          Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права і припинення дій, які порушують це право. 
          Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
          Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.
          За змістом ч. 3 ст. 41 ГПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
          Статтею 54 ГПК України встановлено особливості участі у судовому процесі осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах юридичної особи у спорах про відшкодування збитків, заподіяних її посадовою особою.
          З огляду на зазначені правові норми можна виділити наступні спеціальні ознаки цієї категорії спорів. 
          Позивачем за позовом про відшкодування заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) посадової особи є юридична особа, в інтересах якої подано позов. Але така юридична особа не має права здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Правом подати позов від імені юридичної особи наділено власника (учасника, акціонера) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій) або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків. Не має права представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в цій справі посадова особа, до якої пред`явлено позов. Відмова від позову, зменшення розміру позовних вимог, зміна предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, відмова від апеляційної або касаційної скарги, заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими або виключними обставинами є можливими лише за письмовою згодою всіх власників (учасників, акціонерів), які в цій справі діють в інтересах юридичної особи. Відповідачем в цій категорії справ є посадова особа (у тому числі посадова особа, повноваження якої припинені), до якої пред`явлено позовну вимогу про відшкодування збитків, завданих юридичній особі її діями чи бездіяльністю. Вирішення судом господарського спору, що виник між акціонером товариства та посадовою особою товариства щодо відшкодування завданих юридичній особі збитків, на користь юридичної особи, матиме наслідком збільшення активу юридичної особи за рахунок коштів, стягнених за рішенням суду з її посадової особи як збитків.
          Спір у даній справі стосується питання відшкодування збитків посадовою особою Приватного акціонерного товариства "Весна" за позовом учасника вказаного Товариства - фізичної особи ОСОБА_1 , якому належить більше 10 % статутного капіталу Товариства.
          Звертаючись із вказаною позовною заявою акціонер ПрАТ "Весна" ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.
          Крім того, до позовної заяви акціонером ПрАТ "Весна" ОСОБА_1 додано клопотання про зменшення судового збору до 2 102,00 грн. на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" у зв`язку із значним розміром суми судового збору порівняно з доходами ОСОБА_1 .
           Залишаючи подану позовну заяву без руху, місцевий господарський суд зазначив про ненадання заявником доказів наявності умов, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".
           06.11.2020р. до суду першої інстанції представником ОСОБА_1 подано через систему "Електронний суд" заяву про виконання ухвали суду, в якій останній звернув увагу, що заявником до клопотання про зменшення судового збору було додано декларації за 2019р, за 9 місяців 2020р., які доводять наявність обставин для застосування ст. 8 Закону України "Про судовий збір". 
          Розглядаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , місцевий господарський суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку суб`єктом звернення до господарського суду є юридична особа - Приватне акціонерне товариство "Весна", інтереси якої представляє акціонер - ОСОБА_1 . Разом з тим, судом першої інстанції зазначено, що ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачає, зокрема, зменшення судового збору при зверненні до суду юридичної особи.
Колегія суддів апеляційного господарського суду з даним висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає, що такий висновок є передчасним з огляду на наступне.
За змістом ч. 3 ст. 4 та ч. 1 ст. 20 ГПК України у спорах про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадовою особою мають право звертатися власники (учасники, акціонери) такої юридичної особи. При цьому, суб`єктом звернення (особою, що подає відповідний позов) є саме власник (учасник, акціонер) юридичної особи.
За таких обставин, суд першої інстанції не врахувавши положення зазначених норм ГПК України безпідставно зазначив, що у даному випадку суб`єктом звернення до господарського суду є юридична особа - Приватне акціонерне товариство "Весна".
Також, слід звернути увагу, що згідно з ч. 10 ст. 129 ГПК України, якщо у спорі про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судові витрати за правилами цієї статті мають бути стягнуті на користь юридичної особи, то вони стягуються на користь власників (учасників, акціонерів), які подали позов в інтересах такої юридичної особи, у тій частині, в якій вони понесені цими власниками (учасниками, акціонерами).
Таким чином, вказана правова норма передбачає сплату судового збору при зверненні з позовною заявою про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, саме власниками (учасниками, акціонерами), які подали позов в інтересах такої юридичної особи. 
З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про наявність доказів сплати судового збору та можливість зменшення або звільнення заявника від його сплати, господарський суд має враховувати статус тієї особи, яка звернулась до господарського суду з позовною заявою. 
          Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.
          За змістом практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях  у справах "Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії", "Креуз проти Польщі", сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
Верховний Суд в ухвалі від 09.10.2020 у справі № 442/8640/18 звернув увагу, що розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для визначення того, чи може особа використати своє право доступу до суду.
          Враховуючи, що акціонером ПрАТ "Весна", який подав позов в інтересах цієї юридичної особи, є фізична особа - ОСОБА_1 , місцевий господарський суд не досліджуючи доказів на підтвердження обставин для можливості зменшення розміру судового збору, необґрунтовано  зазначив, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачають зменшення розміру судового збору при зверненні до суду юридичної особи. 
          За наведених обставин, апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про неможливість застосування до спірних правовідносин ст. 8 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з чим є передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду. 

          3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
          У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч. 3 ст. 271 ГПК України).
          З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом під час постановлення оскаржуваної ухвали неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування передчасно постановленої ухвали суду першої інстанції від 11.11.2020р. та направлення справи до Господарського суду Кіровоградської області.
          
          3.5. Розподіл судових витрат.
          У зв`язку із скасуванням ухвали місцевого господарського суду із числа, зазначених у  ч. 3 ст. 271 ГПК України, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи. 

              Керуючись статтями 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу акціонера Приватного акціонерного товариства "Весна" ОСОБА_1 - задовольнити. 
          Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 11.11.2020р. у справі                     № 912/3514/20 - скасувати.
          Справу № 912/3514/20 направити до Господарського суду Кіровоградської області. 
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

          Головуючий суддя                              _________________                    І.О. Вечірко

          Суддя                                                  _________________                    Л.А. Коваль  

          Суддя                                                  _________________                    В.О. Кузнецов