УХВАЛА

11 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  908/1512/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Березкіна О. В., Дармін М. О., Іванов О. Г.
від 23.11.2020

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Александровський узвіз"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальне підприємство "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7"
про стягнення 14 490,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Александровський узвіз" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з 14.12.2017 по 26.04.2019 в сумі 14 490,96 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.08.2020 у справі                 № 908/1512/20 позовні вимоги задоволено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2020 рішення Господарського суду Запорізької області від 31.08.2020 у справі                   № 908/1512/20 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

12 грудня 2020 року Комунальне підприємство "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2020 у справі № 908/1512/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.  

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 14 490,90 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2020 році - 210 200,00 грн), а тому у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа № 908/1512/20 є малозначною. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Водночас в касаційній скарзі Комунальне підприємство "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" хоча і цитує приписи пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України стосовно випадків, передбачених пунктами "а" та "в", але не обґрунтовує і не наводить уточнення щодо якого саме питання права стосується подана скарга та в чому полягає її фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики саме у цьому спорі. Крім того, скаржник не наводить існування різної судової практики щодо зазначеної категорії спорів.

Скаржником також не обґрунтовано і виняткове значення цієї справи для нього як учасника справи. Саме лише посилання скаржника на наявність такої обставини, що не обґрунтована іншими доводами, автоматично не презюмує її існування і не є підставою для відкриття касаційного провадження у розумінні підпункту "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України.

При цьому, Суд зазначає, що використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України випадки є виключенням із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених пунктами "а" та "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України для перегляду у касаційному порядку малозначної справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2020 у справі № 908/1512/20.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 13 аркушах (в тому числі платіжне доручення № 1802 (#615135783209) від 02.12.2020 про сплату 4 204,00 грн). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                            Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                 С. В. Бакуліна

                                                                                                                                О. А. Кролевець