ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4703/20                                                                           Головуючий у 1 інстанції: Щавінський В.Р.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.   

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 березня 2021 року                                                                                        м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Оксененка О.М.
                                                                 Парінова А.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" - Хілько Альони Василівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" (далі - ТОВ "БЛАРІТІ ТРЕЙД") звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області №1559766/42197214 від 12.05.2020 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 03.09.2019 р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 12 від 03.09.2019 р.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" звернувся з апеляційною скаргою.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від    08 грудня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року скасовано та прийнято нове рішення. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Комісії Головного   управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12 травня 2020 року №1559766/42197214 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03 вересня 2019 року №12. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 03 вересня 2019 року №12. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь   Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 2  627 (дві тисячі шістсот двадцять сім) грн. 50 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 2 627 (дві тисячі шістсот двадцять сім) грн. 50 коп. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" - Хілько Альони Василівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення в адміністративній справі №320/4703/20 про стягнення з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАРІТІ ТРЕЙД» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2  000,00 грн.
14 лютого 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача  - Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив відмовити у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню,  з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У свою чергу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Приписи ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Матеріали справи свідчать, що представником ТОВ "БЛАРІТІ ТРЕЙД" - Хілько А.В. разом з позовною заявою до суду першої інстанції було подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якому просила, стягнути з Державної податкової служби України на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2  000,00 грн. (а.с. 57).
На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу заявником надано: Договір про надання правової допомоги від 13 травня 2020 року №40; Рахунок-фактуру від 13 травня 2020 року №4001; платіжне доручення від 19 травня 2020 року №212 на суму 2000,00 грн.; Акт приймання-передачі наданих послуг від 15 травня 2020 року; Детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 15 травня 2020 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 26 травня 2020 року №1015874; копію свідоцтва Хілько А.В. про право на заняття адвокатською діяльністю від 22 жовтня 2012 року №ЗП002415.
З огляду на зазначене, посилання Головного управління ДПС у Київській області у відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення на пропуск позивачем строку подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованими.
Відповідно пункту 1 Договору про надання правової допомоги від 13 травня 2020 року №40, укладеного між адвокатом Хілько Альоною Василівною (Адвокат) та ТОВ "БЛАРІТІ ТРЕЙД" (Клієнт), Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу, пов`язану із захистом його прав і законних інтересів в судах всіх інстанцій, що діють в системі судоустрою України, на підприємствах, установах організаціях усіх форм власності незалежно від підпорядкування у справі про визнання протиправним і скасування Рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області №1559766/42197214 від 12.05.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №12 від 03.09.2019 року (а.с. 52).
Пунктом 4.1 Договору про надання правової допомоги від 13 травня 2020 року №40 передбачено, що за надання правової допомоги Адвокатом, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається і урахуванням складності справи, ціни подову, значенням справи для клієнта, втрат Адвоката, кваліфікації і  досвіду Адвоката, фінансового стан Клієнта, а також, розумності та інших істотних обставин і визначається у Описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. Гонорар на підставі нього Договору за виконану роботу сплачується Клієнтом на підставі рахунку Адвоката протягом 3 робочих днів з дня його виставлення. Сторони домовились, що оплата за судове засідання можлива до його проведення. За результатом наданих послуг складається Акт приймання-передачі послуг, який підписується Клієнтом протягом 3 робочих днів з дня його отримання. 
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 15 травня 2020 року, Адвокат якісно та в повному обсязі надав юридичні послуги, згідно з Договором, у справі про визнання протиправним і скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області № 1559766/42197214 від 12.05.2020 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 03.09.2019 р. Вартість послуг Адвоката становить 2  000,00 грн. (а.с. 58).
Вищевказані послуги надані Адвокатом закріплені, також, в Детальному описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі від 15 травня 2020 року, згідно якого, Адвокатом були надані послуги щодо підготовки позовної заяви з додатками (7 годин) вартістю 2  000,00 грн. (а.с. 59).
Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, відповідно до якого, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Таким чином, посилання Головного управління ДПС у Київській області у відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення на те, що заявником не надано документальних підтверджень, на підставі чого адвокатом було розраховано витрачений час на надання послуг та їх вартість, з урахуванням складності даної адміністративної справи, колегія суддів вважає необгрунтованими.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 810/3213/16 зазначив наступне: «… Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Проаналізувавши надані документи, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг та обсяг таких, колегія суддів вважає, що сума 2000,00 грн. є співмірною та підлягає відшкодуванню.
Відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
При цьому, судовою колегією враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним заяву представника ТОВ "БЛАРІТІ ТРЕЙД" - Хілько А.В. про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити та прийняти додаткову постанову про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Керуючись ст. ст.  132, 139, 242, 243, 252, 311, 313, 321, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" - Хілько Альони Василівни про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8, код ЄДРПОУ 43005393) на користь   Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАРІТІ ТРЕЙД" (03039, Київська обл. Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 31-А, код ЄДРПОУ 42197214) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2  000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                              Вівдиченко Т.Р.
          
    Судді                                                                                 Оксененко О.М.
                                                                                                  
                                                                                                    Парінов А.Б.