Ухвала
03 березня 2021 року
м. Київ
справа № 442/4760/17
провадження № 61-18505св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стебницької міської ради, виконавчого комітету Стебницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Стебницької міської ради, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Стебницької міської ради, виконавчого комітету Стебницької міської ради, ОСОБА_2 , у якому просила визнати недійсним підпункт 1.4 пункту 1 та підпункт 2.11 пункту 2 рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради 
№ 213 від 09 липня 1998 року, підпункт 1.1. пункту 1 рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради № 17 від 21 січня 1999 року, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія IV - ЛВ № 015453, виданий 02 лютого 1999 року ОСОБА_4 .
 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Стебницької міської ради, виконавчого комітету Стебницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради № 213 
від 09 липня 1998 року, рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради №17 від 21 січня 1999 року, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю відмовлено. 
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2018 року скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним підпункт 1.4 пункту 1 та підпункт 2.11 пункту 2 рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради № 213 від 09 липня 1998 року «Про впорядкування земельних ділянок при будинковолодіннях та передачу їх 
у приватну власність громадянам» в частині надання в постійне користування ОСОБА_4 неперспективної земельної ділянки площею 411 кв.м. на 
АДРЕСА_1 і встановлення норми площі земельної ділянки 
1 611 кв.м.; передання ОСОБА_4 у приватну власність із земель постійного користування з наступною видачею Державного акту про право приватної власності на землю і право постійного користування землею земельної ділянки площею 1 611 кв.м. на АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства.
Визнано незаконним підпункт 1.1. пункту 1 рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради № 17 від 21 січня 1999 року «Про затвердження уточнених площ земельних ділянок на видачу Державних актів на право приватної власності на землю громадянам», яким вирішено видати державний акт на право приватної власності на землю площею 1 704 кв.м. на АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 .
Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія IV - ЛВ № 015453, виданий 02 лютого 1999 року ОСОБА_4 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 897.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
17 жовтня 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
22 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду у  складі судді Журавель В. І. відкрито касаційне провадження у справі за касаційною ОСОБА_2 , витребувано матеріали цивільної справи із Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.
 
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
У листопаді 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана колегії суддів: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Луспенику Д. Д.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої 
інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно
з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Стебницької міської ради, виконавчого комітету Стебницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Стебницької міської ради, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:   	Г. В. Коломієць   Б. І. Гулько   Д. Д. Луспеник