Справа № 369/10910/20                                                                                                                                     Суддя в І-й інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/104/2021                                                                                                  Суддя в 2-й інстанції  Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
02 лютого 2021 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника Мартиненко Ю.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області  від 12 жовтня 2020 року, 
в с т а н о в и в :
             Постановою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області  від     12 жовтня 2020 року провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає  за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрите за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він, 29 серпня 2020 року  близько 16 години 30 хвилин  на автодорозі М06, Київ-Чоп, 23 км+500 м., керуючи автомобілем ЗАЗ Daewooномерний знак  НОМЕР_1 , рухаючись по узбіччю проїзної частини прилеглої території, яка відокремлена  дорожньою розміткою  1.2, не надав перевагу в русі автомобілю Dodgeномерний знак             НОМЕР_2 в наслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3Б та 10.2 Правил дорожнього руху України.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції вказав, що в даній обстановці водій ОСОБА_1 не повинен був надавати дорогу автомобілю Dodge, який змінював напрямок руху. Доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
В апеляційній скарзі інший учасник ДТП ОСОБА_2 указав, що висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.  В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що як вбачається з схеми місця ДТП, місце зіткнення автомобілів знаходиться за межами проїзної частини та у межах місця розвороту по якій рухався водій транспортного засобу  ЗАЗ Daewoo. Крім того, з огляду на локалізацію пошкоджень транспортних засобів, апелянт переконаний, що дорожньо - транспортна пригода настала внаслідок удару кутовою частиною лівої сторони транспортного засобу ЗАЗ Daewoo, що стверджується також фотокартками наявними у матеріалах справи. Відтак вважав, що дорожньо - транспортна  пригода мала місце саме через порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3 б та п. 10.2 ПДР України. Просив постанову скасувати  та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Також, апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. В обґрунтування доводів клопотання указав, що розгляд справи відбувся без його участі, зі змістом оскаржуваного рішення він зміг ознайомитись лише 21.10.2020, що на думку останнього  свідчить про поважність пропуску строк на апеляційне оскарження. 
Вислухавши пояснення:
ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи і просив апеляційну скаргу задовольнити;
особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги; 
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Щодо клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області  від     12 жовтня 2020 року, то суд звертає увагу на те, що постанова була ухвалена 12.10.2020 року, апеляційна скарга ОСОБА_2 на вказану постанову була подана 21.10.2020 року, тобто в межах 10 - денного строку на оскарження. В подальшому ОСОБА_2 були подані доповнення до апеляційної скарги. Таким чином ОСОБА_2 не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області  від     12 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 , а тому у суду відсутні підстави для його поновлення.
 Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №306008 від 29.08.2020р. ОСОБА_1 поставлено у вину порушення ним п.п. 2.3Б, 10.2 ПДР України, а саме, що він, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewooномерний знак  НОМЕР_1 , рухаючись по узбіччю проїзної частини прилеглої території, яка відокремлена  дорожньою розміткою  1.2, не надав перевагу в русі автомобілю Dodgeномерний знак   НОМЕР_2 в наслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів
Дослідивши зібрані у справі докази, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність того, що в діях ОСОБА_1 є порушення зазначених вище пунктів ПДР України, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Так, відповідно до вимог пункту 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю  розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу  і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.
Матеріали зазначеної справи не містять будь-яких об`єктивних даних, які б указували на те, що ОСОБА_1 у зазначеній дорожній обстановці не виконав вимог, передбачених п.п.10.2, 2.3б  ПДР України. Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo, рухався по узбіччю проїзної частини автодороги М06, Київ-Чоп.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з письмових пояснень водія автомобіля ЗАЗ DaewooОСОБА_1 , він рухався по автодорозі з Києва до м. Вінниця в крайній правій смузі. Автомобіль Dodge, виконуючи розворот не переконався, що смуги руху, які він перетинає є вільними і допустив зіткнення з лівою частиною його автомобіля. Намагаючись уникнути зіткнення він викрутив кермо вправо, внаслідок чого виїхав на узбіччя.
Як вбачається з письмових пояснень водія автомобіля DodgeОСОБА_2 , він їхав з боку м. Житомир в бік м. Київ. Зупинився, щоб виконати розворот в бік м. Житомир. Дочекавшись, коли автомобілі, які рухались в бік м. Житомир зупинились, щоб дати йому можливість виконати маневр розвороту, почав повільно виконувати розворот. Коли він майже закінчив маневр розвороту його автомобіль ковзним ударом зачепив автомобіль Ланос, який рухався по узбіччю з великою швидкістю і який намагався уникнути зіткнення вивертаючи кермо вправо.
При цьому в суді апеляційної інстанції водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили, що автодорога має по дві смуги руху в кожному напрямку  та узбіччя, будь - якої прилеглої території у місці, де сталася ДТП, немає.
Так, відповідно до вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху, прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики, тощо або виїзду з них.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що  дії водія автомобіля ЗАЗ Daewoo  ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР та що він не надав переваги в русі автомобілю Dodge .Також матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 рухався по узбіччю, оскільки доводи ОСОБА_2 в цій частині спростовуються поясненнями самого водія ОСОБА_1 , який вказував, що виїхав на узбіччя, намагаючись уникнути зіткнення. Інших доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять та не надано таких доказів ОСОБА_2 і в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
   Наведене у своїй сукупності вказує на законність та обґрунтованість висновків судді місцевого суду про недоведеність того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.2, п. 2.3б ПДР України, чи будь - яке інше порушення вимог Правил дорожнього руху, яке б перебувало у прямому причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженням, що вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
    Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неповноти дослідження обставин справи та помилковості висновків судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи.
   Також судом апеляційної інстанції було поновлено право ОСОБА_2 на участь у розгляді справи. ОСОБА_2 брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, надав пояснення з приводу обставин справи та мав можливість надати докази на підтвердження викладених ним в апеляційній скарзі доводів. Однак, наведені  ОСОБА_2 аргументи та надані докази не спростовують висновків, зроблених суддею у постанові від 12.10.2020 року, не указують на незаконність цієї постанови та на необхідність її скасування.
   Враховуючи викладене, постанова судді Києво - Святошинського районного суду Київської області  від  12 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1  відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області  від       12 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька