ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №400/1071/20
адміністративне провадження №К/9901/32489/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Стрелець Т.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року (головуючий суддя: Семенюк  Г.В., судді: Домусчі  С.Д., Шляхтицький О.І.) у справі за позовом Фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання дій протиправними; скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
ФОП ОСОБА_1 (далі також - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області (далі- Управління Держпраці, відповідач), в якому просила визнати протиправними дії першого заступника начальника управління Держпраці у Миколаївській області щодо винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №   8-КП від 14 лютого 2020 року. Скасувати постанову Управління Держпраці про накладення штрафу № 8-КП від 14  лютого 2020 року в сумі 125190,00 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020   року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. 
Управління Держпраці, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 6  жовтня 2020 року подало апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Управління Держпраці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року залишено без руху. Заявнику судом встановлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (по справі необхідно було надати інші підстави для поновленням строку на апеляційне оскарження). Також відповідачу роз`яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до статті 299 КАС України.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.. 
Постановляючи цю ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення і зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу у якій просить суд касаційної інстанції скасувати її, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано подану Управлінням Держпраці заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Зазначив також, що причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, пов`язаними із введенням карантину, через що неможливо заповнити вакансію головного спеціаліста юрисконсульта в Управлінні. У зв`язку з цим в секторі юридичного забезпечення Управління працює одна особа, яка має юридичну освіту. 
ФОП ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого заперечує проти задоволення касаційної скарги. Зазначає, що відповідачем не наведено доводів та не надано доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. 
Провадження в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 7 грудня 2020 року відкрив касаційне провадження за скаргою ФОП ОСОБА_1 .
Ухвалою від 19 лютого 2021 року Верховний Суд призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Касаційне провадження у справі відкрито за касаційною скаргою Управління Держпраці, яка подана на судове рішення, право на касаційне оскарження якого передбачено частиною 3 статті 328 КАС України.
Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеного у частині  3  статті  328   КАС   України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абз. 2 п. 4 ч. 4   ст.  328 КАС України).
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття   2   та частина четверта статті   242 КАС України   встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими з огляду на наступне.
Статтею 295 КАС України передбачено строки апеляційного оскарження.
Частиною 1 вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 6   лютого   2020   року у справі №   420/5137/18.
Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
З матеріалів справи встановлено, що Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення по цій справі 8 липня 2020 року. Справа розглянута в письмовому провадженні.
Суд апеляційної інстанції також встановив, що копія вказаного рішення вручена заявнику 14 липня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Апеляційна скарга на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 8      липня      2020      року Управлінням Держпраці подана 6 жовтня 2020 року.
Як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на неможливість скористатися правом на апеляційне оскарження у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID - 19) та наявність в Управлінні лише одного спеціаліста з юридичною освітою.
З приводу цих доводів П`ятий апеляційний адміністративний суд дійшов слушного висновку про їх безпідставність.
Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки Закон України №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 02.04.2020. Підпунктом 2 пункту 9 вказаного закону розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України був доповнений пунктом 3, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020   року (із змінами та доповненнями) на всій території України був встановлений карантин з 12 березня 2020 року.
17 липня 2020 року набрав чинності Закон України №731-ІХ від 18 червня 2020   року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України був викладений в новій редакції.
Так, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України №731-ІХ від 18 червня 2020 року, чинного з 17 липня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
За приписами пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №731-ІХ від 18 червня 2020 року, чинного з 17 липня 2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Закон України №731-ІХ від 18 липня 2020 року набрав чинності з 17 липня 2020   року, а тому останнім днем 20-денного строку, встановленого пунктом 2 розділу ІІ цього закону, є 6 серпня 2020 року - четвер робочий день.
Таким чином, останнім днем строку подачі апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 липня 2020 року був 7   серпня 2020 року.
Апеляційна скарга подана Управлінням Держпраці 6   жовтня 2020 року, а отже після закінчення строку на апеляційне оскарження та з його пропуском майже на два місяці.
Посилання заявника на неукомплектованість сектору юридичного забезпечення Управління Держпраці працівником та на завантаженість юриста управління не є поважною причиною пропуску строку, оскільки недоліки в організації робочого процесу не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Верховний Суд враховує, що судом для заявника були забезпечені умови, за яких Управління Держпраці як суб`єкт владних повноважень не тільки мав можливість, а й процесуальний обов`язок вжити всі можливі заходи задля доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в заяві про поновлення строку та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції надав оцінку поважності причин пропуску строку.
З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6   листопада 2020 року є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного адміністративного суду, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області - залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя- доповідач:                                                                                           Л.В. Тацій
Судді:                                                                                                              Л.Л. Мороз
                                                                                                              Т.Г. Стрелець