УХВАЛА
про передачу справи на розгляд об`єднаної палати 
03 лютого 2021 року 
м.Київ
справа №520/15510/19
провадження №К/9901/10697/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Коваленко Н.В., Стародуба О.П.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2019 (суддя Калашнікова О.І.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 (головуючий суддя Кравець О.О., судді Домусчі С.Д., Коваль М.П.)
у справі № 520/15510/19 
за позовом ОСОБА_1 
до виконавчого комітету Одеської міської ради 
про скасування постанови про адміністративне правопорушення
РУХ СПРАВИ
1. У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради, в якому просила скасувати постанову від 03.12.2018 № 2259 Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
2. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2019, яка була залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020, позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду на підставі п. 8 ч.1 ст. 240 КАС України.
3. Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2019 й постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі № 520/15510/19 та скерувати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
4. Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2020 відкрито касаційне провадження у справі №520/15510/19, витребувано адміністративну справу та запропоновано відповідачу надати відзив на касаційну скаргу.
5. Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.11.2018 головний спеціаліст відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради Гайдук С.С. склав протоколи №012841 та №012828, згідно з якими станом на 12:55 год. за адресою місця перебування ОСОБА_1 був відсутній договір на вивезення ТПВ та вторинної сировини та відсутня друга обов`язкова урна для сміття об`ємом не менш 40 літрів, що є порушенням п.7.2.2. та 7.3.2 Правил благоустрою території м.Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1611-VI.
7. 03.12.2018 адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради за участі ОСОБА_1 за результатами розгляду матеріалів про порушення КУпАП прийнято рішення про стягнення штрафу у розмірі 1700 грн.
8. Текст оскаржуваної постанови представник позивача отримав засобами поштового зв`язку 27.05.2019.
9. Незгода позивача з постановою про накладення штрафу стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
10. Повертаючи без розгляду заяву позивача, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що скаржник має надати суду достовірні та переконливі докази, що підтвердять існування об`єктивно існуючих та непереборних обставин, які унеможливили звернення до суду протягом встановленого законом строку. Копію оскаржуваної постанови адвокат ОСОБА_1 отримав 27.05.2019, а позов до суду надано 04.07.2019. При цьому, ні в позові ні в судовому засіданні сторона позивача не назвала будь-яких поважних причин порушення процесуального строку звернення до суду навіть від дати 27.05.2019.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. Заявник мотивує вимоги своєї касаційної скарги тим, що представником позивача повноваження отримано 22.06.2019 і в строк до 10 днів оскаржено постанову відповідача до суду.
12. На думку скаржника, суд першої інстанції невірно встановив дату звернення позивача до суду, зазначивши 04.07.2019, тоді як позовну заяву направлено поштою 01.07.2019.
13. Позивач зазначає про процесуальні порушення судів. Так, він вважає, що суд першої інстанції протиправно не направив ОСОБА_1 копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, а суд апеляційної інстанції не вказав у резолютивній частині постанови дати складання її повного тексту та не роз`яснив її змісту. Скаржник стверджує про перешкоджання судами у доступі до правосуддя ОСОБА_1 , а також про порушення процесуальних строків розгляду справи.
V. ПІДСТАВИ ПЕРЕДАЧІ СПРАВИ НА РОЗГЛЯД ОБ`ЄДНАНОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Суд оцінив доводи касаційної скарги, взяв до уваги судову практику судів касаційної інстанції та дійшов висновку про передачу справи до об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з таких підстав.
15.  Згідно з ч. 1 та 2 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
16. У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у п. 3, 4, 12, 13, 17, 20 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
17. З огляду на наведені норми, оскарження рішень та ухвал суду першої інстанції про залишення позову без розгляду в касаційному порядку можливе після їх перегляду в апеляційному порядку.
18. У цій справі предметом позову є постанова від 03.12.2018 № 2259 Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.
19. Параграф 2 "Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ" Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України регламентує особливості провадження при розгляді окремих категорій термінових адміністративних справ.
20. Статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.
21. Відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
22. Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що судове рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
23. При цьому, колегія суддів вважає, що тлумачення диспозиції ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України слід здійснювати через призму розуміння (з`ясування змісту) категорії "перегляд справ". Наведена синтаксична конструкція визначає предметом ревізії саме справу, тобто закінчений судовим розглядом процес, який стосується саме вирішення спору по суті позовних вимог.
24. На користь такого підходу щодо інтерпретації наведеної норми свідчить й нормативний зміст ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій йдеться про "наслідки розгляду судами першої інстанції справ", тобто чітко визначається предмет правового регулювання статті - "наслідки розгляду справ", якими з огляду на приписи ч. 3 ст. 241 КАС України слід уважати саме ухвалення рішення суду по суті спору (по суті позовних вимог)".
25. З огляду на те, що наслідком розгляду справи судом першої інстанції є рішення по суті позовних вимог, то й "переглядом справи" за такого підходу є "апеляційний та касаційний перегляди" саме такого рішення, а не будь-якого іншого судового рішення суду першої інстанції, зокрема й ухвал з процесуальних питань.
26. Отже, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду після її перегляду у суді апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку, оскільки приписи ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України не поширюються на оскарження ухвал з процесуальних питань.
27. Верховний Суд неодноразово відкривав касаційне провадження та розглядав по суті законність процесуальних ухвал суду першої інстанції після їх перегляду у суді касаційної інстанції у справах, що стосувалися притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що свідчать, зокрема, постанови Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №540/2229/18, від 05.07.2019 у справі №725/3880/18, від 17.01.2020 у справі №388/69/19, від 03.04.2020 у справі №1.380.2019.003732.
28. Поряд з цим існує і протилежна практика Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
29. Так, в ухвалі від 02.11.2020 у справі № 640/16996/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформував інший підхід до розуміння положень ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України:
" Відповідно до частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
При цьому, згідно з пунктом 12 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.
Таким чином, використаний законодавцем у частині третій статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України термін "судові рішення" вказує на те, що будь-які судові рішення суду апеляційної інстанції, ухвалені у справах, визначених статтями 273-277, 282-286 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають касаційному оскарженню.
Крім того, згідно з частиною четвертою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.
Тобто вказані положення процесуального закону чітко визначають вичерпний перелік категорій адміністративних справ, ухвалені судові рішення суду апеляційної інстанції у яких можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
З системного аналізу викладених положень процесуального закону вбачається, що будь-яке судове рішення суду апеляційної інстанції, в тому числі й прийняте за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції».
30.          Аналогічний підхід у розумінні ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України неодноразово застосовувався Верховним Судом при відмові у відкритті касаційного провадження, що підтверджується, зокрема, ухвалою Верховного Суду від 09.04.2020 у справі №640/2721/20.
31.          Зважаючи на викладене, існує неоднаковий підхід до застосування ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України в частині оскарження ухвал з процесуальних питань.
32.          За правилом ч. 2 ст. 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
33.          Згідно зі ст. 347 Кодексу адміністративного судочинства питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи
Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах 1-4 статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частині 5 або 6 статті 346 цього Кодексу
34.          З огляду на викладене, колегія суддів, ставлячи на меті формування єдиної правозастосовчої практики, вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, викладеного в судових рішеннях, раніше ухвалених Касаційним адміністративним судом у складі колегій суддів з інших палат, перелік яких наведено у пунктах 29-30 цієї ухвали.
35. Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для передачі цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Керуючись ст. 346, 347 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Справу №520/15510/19 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб