ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

04 березня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №589/307/20 
Номер провадження 22-ц/816/386/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2020 року в складі судді Лєвші С.Л., ухваленого в м. Шостка, 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та опалення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі – ТОВ «ШП «Харківенергоремонт»)звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що забезпечує тепловою енергією на централізоване опалення, в тому числі будинок АДРЕСА_1 , власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку є ОСОБА_1 . 
Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг з централізованого опалення та його заборгованість за вказані послуги за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року становить 36 882 грн 95 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаній сумі та понесені судові витрати.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2020 року позов ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» суму заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання для опалення за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 36 882 грн 95 коп. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено існування між сторонами договірних відносин та надання послуг з централізованого теплопостачання. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги те, що він залучався у спірний період до участі в антитерористичної операції, має пільги зі сплати житлово-комунальні послуги. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідача від сплати отриманих послуг, а у справі наявні беззаперечні докази виконання позивачем своїх зобов`язань з надання ОСОБА_1 послуг централізованого теплопостачання. Встановлена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільга по сплаті комунальних послуг була врахована позивачу при розрахунку плати за опалення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції встановив, що   ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 11-12). 
Рішенням виконкому Шосткинської міськради №226 від 28 липня 2006 року ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» визначено виконавцем послуг з теплопостачання для опалення та підігріву питної води (а.с.19).
14 жовтня 2016 року, 17 жовтня 2017 року та 23 жовтня 2018 року представником ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» та представником споживача підписано акт приймання теплоносія на опалювальному об`єкті, в тому числі і у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13, 14, 15). Також 15 жовтня 2016 року, 18 жовтня 2017 року та 23 жовтня 2018 року здійснено перевірку роботи системи опалення після подачі теплоносія в тому числі у вказаному будинку, що підтверджується актом перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія. 
Згідно наявного у справі розрахунку, заборгованість відповідачів за надані ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» послуги за період з січня 2016 року по грудень 2018 року становить 36 882 грн 95 коп. ( а.с. 5-6 ), розрахунок проведено згідно затверджених тарифів на даний вид послуг та відповідачем не спростовано.
Доказів погашення боргу відповідачем надано не було. 
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "ШП "Харківенергоремонт", суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично здійснювалося надання послуг по забезпеченню відповідача тепловою енергією, за споживання якої останньому надсилалися рахунки. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідача від оплати спожитих послуг.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно зі ст. 526  ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Проте, всупереч вимогам статті 526 ЦК України та Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, ОСОБА_1 не виконував зобов`язання з оплати за надані послуги теплопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку суд стягнув з нього на користь позивача, як надавача послуг з централізованого теплопостачання.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність договірних відносин між сторонами, оскільки відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).
Щодо посилання відповідача на наявність у нього пільг по сплаті житлово-комунальних послуг, то з наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що при нарахуванні ОСОБА_1 плати за спожиті послуги з теплопостачання були врахована пільга, як учасника бойових дій на пільгову площу 31,50 кв.м. починаючи з червня 2017 року. 
Крім того, виходячи з положень ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачу, як учаснику бойових дій надана 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю), а не звільнено від сплати за спожиті послуги в повному обсязі, як помилково вважає ОСОБА_1 . 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі належних допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання.
Установивши, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367-369,п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття іоскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -                                                                         О.І. Собина

Судді:                                                                                      О.Ю. Кононенко   

В.І.Криворотенко