Ухвала
Іменем України 
25 лютого 2021 року
м. Київ
Справа № 759/17665/17
Провадження № 51 – 5580 км 19
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 , 
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12017100080007678 від 02 вересня 2017 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше двічі судимого, останній раз за вироком Святошинського районного суду              м. Києва від 18 жовтня 2017 року за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
за ст. 263 ч. 1 КК України, 
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_7 на вирок Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 
встановив: 
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року            ОСОБА_6 засуджено за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 
На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і на нього покладено відповідні обов`язки.
Вироком Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано вирок Святошинського районного суду               м. Києва від 04 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким призначено йому за ст. 263 ч. 1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироками Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року та від 18 жовтня 2017 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано його періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд дійшов до помилкового висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе за умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. На думку прокурора,  апеляційний суд у вироку не навів переконливих доводів щодо безпідставності доводів апеляційної скарги прокурора та обґрунтованості мотивів застосування до          ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України. Зазначає, що підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відсутні, а тому застосування апеляційним судом ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. 
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року касаційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за клопотанням його захисника - адвоката ОСОБА_8  було відкладено на 10 годину 00 хвилин 25 лютого 2021 року. В клопотанні захисник зазначив, що він та його підзахисний бажають взяти участь під час розгляду касаційної скарги прокурора, проте, у зв`язку з суттєвим погіршенням погодних умов,                            28 січня 2021 року вони не мають можливості з`явитися в судове засідання касаційного суду.
На виконання зазначеної ухвали від 28 січня 2021 року на адреси учасників судового провадження були направлені повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду відкладеного на 25 лютого 2021 року. 
Захисник засудженого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_8 завчасно отримав вказане повідомлення, проте 25 лютого 2021 року в судове засідання касаційного суду не з`явився, будь-яких клопотань чи заяв до суду щодо своєї участі в касаційному розгляді не подавав.  
На адресу засудженого ОСОБА_6 двічі направлялися повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду відкладеного на 25 лютого 2021 року, проте за наявною в матеріалах провадження адресою він повідомлення не отримує. 
Отже, даних про те, що засуджений ОСОБА_6 повідомлений про дату, час та місце касаційного розгляду відкладеного на 25 лютого 2021 року у суду касаційної інстанції немає.
За загальним правилом, визначеним статтею 135 КПК України, особа має отриматиповідомлення або бути повідомленою про касаційний розгляд іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня призначеного розгляду.
Обговоривши зазначене питання, заслухавши думку прокурора, враховуючи, що в касаційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища засудженого     ОСОБА_6 , колегія суддів з метою дотримання його прав вважає за необхідне відкласти касаційний розгляд на іншу дату, повторно повідомивши його про дату, час та місце касаційного розгляду, в тому числі шляхом розміщення на офіційному інтернет-ресурсі Державної судової адміністрації повідомлення для нього.
Керуючись ст.ст. 434, 441 КПК України КПК України, Суд
постановив:
Розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у касаційній інстанції відкласти на 10 годину 00 хвилин 25 березня 2021 року, про що повідомити учасників судового провадження. 
Ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3