П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/224/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В.В.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
23 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. , 
секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,
за участю:
представника відповідача: Макушинського Юрія Івановича 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року  (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" про визнання дій протиправними та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" про визнання дій протиправними та скасування постанови.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду  26 січня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на її переконання, до невірного вирішення справи.
22 березня 2021 року від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Представник  відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року у справі №120/6762/20-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" щодо неправомірної відмови в наданні інформації на запити ОСОБА_1 від 26.10.2020 та від 03.11.2020 та зобов`язано Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" розглянути запит ОСОБА_1 про надання інформації від 03.11.2020 з урахуванням висновків суду у даній справі. Рішення суду в частині зобов`язального характеру допущено до негайного виконання.
Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.12.2020 року №63992024 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 17.12.2020 №120/6762/20-а.
Судом встановлено, що  КП "Вінницька транспортна компанія" на виконання судового рішення у справі №120/6762/20-а, 29.12.2020 надіслало на електронну пошту   позивача   лист від 29.12.2020 №1265, в якому надали інформацію про нараховану заробітну плату ОСОБА_2 начальника контрольно-ревізійного відділу. Вказали, що відомості про зміст посадової інструкції      начальника контрольно-ревізійного відділу як спеціальні (окремі)  об`єкти запиту, не підлягають наданню в порядку передбаченому ЗУ "Про публічну інформацію".
30.12.2020 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Макушинським Ю.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
На переконання позивача рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/6762/20-а від 17.12.2020 року залишилось не виконане, а тому позивач вважає дії відповідача при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2020 року протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Водночас, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Так, згідно ч. 2 цієї статті виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Пунктами 1, 10, 16 частини 3  статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Отже, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом - виконавче провадження підлягає закінченню.
Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності дій відповідача при винесенні спірної постанови, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова від 30.12.2020 року про закінчення виконавчого провадження винесена, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи  рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року у справі №120/6762/20-а, зокрема, зобов`язано Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" розглянути запит ОСОБА_1 про надання інформації від 03.11.2020 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Водночас, з матеріалів справи встановлено, що у запиті на публічну інформацію від 03.11.2020 року позивач просив надати: ПІБ начальника контрольно-ревізійного відділу або іншої особи відповідальної за напрямок роботи контролерів контрольно-ревізійного відділу КП "ВТК"; копію посадової інструкції вказаних осіб; повне ПІБ начальника контрольно-ревізійного відділу; суми нарахованих та виплачених коштів помісячно з 01.01.2020 вказаним особам.
На підтвердження виконання рішення суду у справі 120/6762/20-а, боржник надав лист №1265 від 29.12.2020 року, яким стягувача повідомлено про нараховану заробітну плату ОСОБА_2 начальника контрольно-ревізійного відділу. Також, у листі вказали, що відомості про зміст посадової інструкції начальника контрольно-ревізійного відділу як спеціальні (окремі)      об`єкти запиту, не підлягають наданню в порядку передбаченому ЗУ "Про публічну інформацію".
Так, апелянт як на правомірність дій відповідача зазначає про те, що  оскільки в рішенні суду №120/6762/20-а відсутні відповідні висновки, що посадова інструкція є публічною інформацією та підлягає наданню на запит, тому твердження позивача про невиконання рішення суду є хибними.
Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що при дослідженні мотивувальної частини вищезазначеного рішення суду, судом встановлено, що в рішенні суду №120/6762/20-а висновки про те, що зазначена інформація не є публічною, також відсутні.
Тобто, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження відповідач на власний розсуд дав оцінку тому, чи інформація яку просив надати позивач, а саме  копія посадової інструкції є конфіденційною  чи ні.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що з метою належного виконання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року у справі №120/6762/20-а державний виконавець не був позбавлений можливості звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення суду від 17.12.2020 року у справі № 120/6762/20-а.
Судова колегія звертає увагу, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених  Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Одним із таких заходів спрямованих на забезпечення принципів ефективності та неупередженості виконавчих дій, є звернення до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення (п. 10 ч. 3 ст. 18 1404-VIII).
Положеннями ч. 2 ст. 31 вказаного Закону також передбачено, що у разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.
Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.
Здійснивши системний аналіз встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний виконавець під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не здійснив належної перевірки виконання рішення та погодився із боржником, без відповідних висновків суду. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження, є передчасною та винесена за відсутності визначених Законом правових підстав.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови в задоволенні позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.