ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1427/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                        Аліменка В.О.
суддів:                                                            Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, Комісії з питань соціальних допомог в особі виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Черкаського окружного адміністративного суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, Комісії з питань соціальних допомог в особі виконавчого комітету Смілянської міської ради,  в якому просила:
-           визнати незаконними (протиправними) дії Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради по припиненню субсидії з 01.02.2020 та у разі прийняття такого рішення зобов`язати виплатити субсидію за лютий 2020 року та допустити таке рішення до негайного виконання;
-          визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення комісії з питань соціальних допомог виконавчого комітету Смілянської міської ради "Про припинення дії субсидії" оформлене протоколом №8 від 06.03.2020, у зв`язку з чим зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради поновити виплату раніше призначеної субсидії з 01.03.2020. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач у жовтні 2018 року подала електронну заяву про призначенням житлової субсидії з 01.10.2018  на чотирьох осіб за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви було додано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в V розділі Декларації "Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії", позивач зазначила "немає".
Рішенням про призначення субсидії від 22.05.2019 позивачу було призначено субсидію на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 включно. 
В подальшому відповідно до проведеної верифікації встановлено, що 05.10.2018 позивач набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка була оцінена у 189500 грн, що підтверджується договором дарування квартири за вказаною від 05.10.2018. 
07.02.2020 Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради прийнято рішення про тимчасове припинення субсидії з 01.02.2020 
06.03.2020 на засіданні комісії з питань соціальних допомог при виконкомі Смілянської міської ради, ухвалено припинити раніше призначену субсидію ОСОБА_1 з 01.03.2020. 
Вважаючи рішення позивача протиправним позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;      комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме:      витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів;      витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік      (далі - Положення №848).
Відповідно до пункту 1 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.
Згідно пункту 2 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
За приписами пункту 3 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Пунктом 4 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 13 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):
заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);
декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);
довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
договір найму (оренди) житла (у разі наявності).
Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Як слідує з матеріалів справи, у спірному випадку позивачем 23.10.2018 під час звернення до управління із заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг була подана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у розділі 5 якої "Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії" вказала, що придбаного майна, товарів або оплачених послуг вона не має.
Разом з тим, підпунктом 4 пункту 6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
- будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.10.2018 позивач набула право власності на квартиру за договором дарування  квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М., зареєстрований в реєстрі за №4658. За даним договором даритель ОСОБА_2 подарувала, а позивач отримала право власності на квартиру   АДРЕСА_1 . Вказана квартира оцінена за 189500 грн.
Після з`ясування вказаної обставини, 07.02.2020 Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради прийнято рішення про тимчасове припинення субсидії з 01.02.2020 
06.03.2020 на засіданні комісії з питань соціальних допомог при виконкомі Смілянської міської ради, ухвалено припинити раніше призначену субсидію ОСОБА_1 з 01.03.2020.
Щодо посилань позивача на те, що у період з жовтня 2018 року по травень 2019 року вона не отримувала субсидію, слід зазначити, що рішення про призначення субсидії за заявою позивача прийнято 22.05.2019, сума субсидії за травень 2019 року містить в собі суми нарахувань субсидій за жовтень-грудень 2018 року та січень-квітень 2019 року, що підтверджується копіями платіжних документів долучених до матеріалів справи.  
Суд зазначає, що обставиною, яка підлягає з`ясуванню в межах розгляду даної справи є встановлення права позивача на призначення субсидії, яку було виплачено позивачу. Суд звертає увагу, що з огляду на встановлену, в ході розгляду даної справи, відсутність у позивача такого права, судом вбачається, що рішення комісії з питань соціальних допомог виконавчого комітету Смілянської міської ради "Про припинення дії субсидії" оформлене протоколом №8 від 06.03.2020, наданої ОСОБА_1 є обгрунтованим та підтвердженим доказами, наявними у матеріалах справи, в зв`язку з чим суд доходить висновку про правомірність прийнятих рішень та як наслідок про необгрунтованість позовних вимог.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року - без змін
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.    328,    329 КАС України.
Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

 А.Ю. Кучма
Повний текст постанови складено 12 січня 2021 року.