ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2021 року           справа №200/4964/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                                  Сіваченка І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя – Кочанова П.В.) від 30 вересня 2020 року (повний текст складено 09 жовтня 2020 року у м.Слов`янську) по справі №200/4964/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів                                                                  № UA 700050/2019/000042/2 від 24.04.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 700050/2019/00053 від 24.04.2019 року, стягнення суму судового збору та суму витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Азовській митниці Держмитслужби.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000042/2 від 24.04.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00053 від 24.04.2019 року; стягнуто судовий збір у розмірі 7 734,94 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 576,50 грн..
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірні рішення. Судом не прийнято до уваги, що при здійсненні митних формальностей за МД від 24.04.2019р. №UA 700050/2019/002311 встановлено ризик заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Документи, надані для підтвердження заявленої митної вартості не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідно до основного методу визначення митної вартості, що викликало сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості спірного товару. Зокрема, декларантом визначено митну вартість товару «Фероніобій марки FeNb 65(112)» на рівні 32,71 Євро/кг Nb (умови поставки згідно Інкотермс - СРТ Маріуполь, країна походження - Бразилія), в той час, товар «Фероніобій марки FeNb 65(112)» належить до категорії товарів, вартість про які публікуються світовими інформаційними агентствами. Згідно інформації сайту «Asian Metal» розрахунок вартості фероніобію відповідно до котирувань за період 10 днів, що передують складанню Специфікації №8 від 01.08.2015 середнє значення за вміст 1 кг ніобію складає 38,638 EUR. За результатом перевірки встановлено, що продавець «Metinvest international SA» та покупець «ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» є пов`язаними особами, що вплинуло на заявлену декларантом митну вартість. Вважає, що за спірною поставкою на законну вимогу митниці декларантом не надано документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, що є обов`язком в розумінні ст.52 Митного кодексу України. Отже, зважаючи на те, що заявлена декларантом митна вартість значно менша ніж на сайті компанії «Asian Metal» митним органом застосовано другорядний метод (резервний метод) для визначення митної вартості. Крім того, судом першої інстанції безпідставно було поновлено строк звернення до суду.
Позивачем на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи без участі представника позивача.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що між позивачем (як покупцем) та  Metinvest international SA, як продавцем, 01 серпня 2015 року укладений контракт               № 089LS-02/554 на постачання фероніобію, за умовами якого обумовлено, що кількість, ціна та технічні характеристики товару, а також його упаковка, маркування, зазначаються в специфікаціях.
Додатковими угодами №4 від 27.12.2016 року, №6 від 02.01.2018 року, та № 8 від 18.12.2018 року, укладеними між сторонами до вищевказаного контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2015 року, був продовжений строк дії контракту до 31.12.2017 року, до 31.12.2018 року, та до 31.12.2019 року.
07 січня 2019 року до вищевказаного контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2015 року, між сторонами складена та підписана специфікація № 8 на постачання товару FeNb 65(111), FeNb 65(112) у кількості 480 МТ +/- 10% за ціною 32,71 Евро за 1 кг. чистого ніобію у сплаві на умовах                                  CPT-Маріуполь, згідно Incoterms 2010.
Згідно із договором доручення № 089лт/002/2012 від 22.03.2012 року, про надання послуг з митного декларування товарів, укладеним між ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (у подальшому змінено назву на - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь"), як замовником, та ТОВ "Скиф-Шиппинг" (у подальшому змінено назву на - ТОВ "Метінвест-Шиппінг"), як декларантом, замовник доручив, а декларант прийняв на себе зобов`язання з митного декларування товарів замовника, що переміщуються через митний кордон України.
Декларантом ТОВ "Метінвест-Шиппінг" подано митну декларацію від 24.04.2019 року №UA700050/2019/002311, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112). Додатково додано: Сертифікати аналізу (якості) № 25175 від 05.03.2019 року; Сертифікат аналізу (якості) б/н від 12.04.2019 року, Пакувальний лист б/н від 11.04.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) № 114380 від 12.04.2019 року; Автотранспортна накладна № 1902277 від 12.04.2019 року; Супровідний документ Т1 № 19NL000855101С8С44 від 12.04.2019 року; Декларація про походження товару №114380 від 12.04.2019 року; Розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 29.01.2019 року; Рахунок (некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість товару) № 90022672 від 11.04.2019 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 089LS-02/554 від 01.08.2015 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 3 від 04.07.2016 року, додаткова угода № 4 від 27.12.2016 року, додаткова угода № 8 від 18.12.2018 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація № 8 від 07.01.2019 року; Договори (угода, контракт) із третіми особами пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 20160331 від 31.03.2016 року, № СВ/МІ-1 від 01.08.2015 року, зміна 1 до Специфікації № 16 до контр. від 07.01.2019 року, специфікація № 16 до контр. від 07.01.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера № 089лт/002/2012 від 22.03.2012 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів № 4010143; Сертифікат ваги б/н від 12.04.2019 року.
За результатом обробки зазначеної декларації посадовими особами відповідача складено повідомлення декларанту №36257 (24.04.2019 року 09:19), в якому зазначено, що орган доходів і зборів вважає, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на задекларовану декларантом митну вартість, у зв`язку із чим, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію - визначення витрат у вартісній формі на виробництво одиниці або групі товарів).
Крім того, зазначено, що відповідно до вимог частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України, для підтвердження заявленої митної вартості товару можуть бути подані інші додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи; а також документи, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із повідомленням декларанту № 36259 (24.04.2019 року 09:32), митним органом зазначено, що на вимогу митного органу, декларантом не надано додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, а також не надано експертний висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 25.01.2019 року №190, який надавався при попередніх митних оформленнях за специфікацією № 8 від 07.01.2019 року до зовнішньоекономічного договору від 01.08.2015 року № 089LS-02/554.
За результатами опрацювання висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 25.01.2019 року №190 та документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявленого по МД від 24.04.2019р. № UA 700050/2019/002311 встановлено розбіжності, а саме у специфікації від 07.01.2019 року № 8 до контракту від 01.08.2015р. №089LS-02/554 та комерційному рахунку від 12.04.2019 №114380 зазначено ціну 32,71 EUR/ кг Nb, згідно експертного висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 25.01.2019 року № 190, ціна на фероніобій складає 37,77-38,65 EUR/ кг Nb.
Відповідачем виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA700050/2019/00053.
24 квітня 2019 року  відповідачем прийнято  рішення про коригування митної вартості товарів           №UА 700050/2019/000042/2, з огляду на встановлені розбіжності у заявленій ціні товару. Рішення мотивоване тим, що за результатами опрацювання висновку ДП "Укрпромзовнішекспертизи" від 25.01.2019 року №190 та документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлені розбіжності, а саме: у специфікації від 07.01.2019 року № 8 до контракту від 01.08.2015 року № 089LS-02/554 та комерційному рахунку від 12.04.2019 року № 114380 зазначено ціну 32,71 EUR/кг Nb на умовах поставки СРТ Маріуполь; згідно експертного висновку ДП "Укрпромзовнішекспертизи" від 25.01.2019р. №190 ціна на фероніобій складає 37,77-38,65 EUR/кг Nb.
З посиланням на ч. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом ДФСУ від 11.09.2015 року № 689, в якості масиву інформації використано інформацію Asian Metal, згідно із якою, середнє значення вартості за вміст 1 кг ніобію за період 10 днів, що передує даті: 04.01.2019 року - 38,51 EUR /кг Nb, 03.01.2019 - 38,15 EUR /кг Nb, 02.01.2019 - 38,24 EUR /кг Nb, 29.12.2018-38,24 EUR /кг Nb, 28.12.2018-38,67 EUR /кг Nb, 27.12.2018-38,74 EUR /кг Nb, 26.12.2018-38,99 EUR/кг Nb, 25.12.2018 -38,99 EUR /кг Nb, 24.12.2018-38,99 EUR /кг Nb, 21.12.2018- 38,86 EUR/кг Nb, становить - 38,638 EUR.
З посиланням на ст.ст. 61,64 МК України, визначення митної вартості товару, митним органом проведено із застосуванням 2 (другорядного методу) з урахуванням інформації мережі Інтернет масив Asian Metal.
24 квітня 2019 року для випуску товару у вільний обіг було подано в порядку електронного декларування митну декларацію №UA 700050/2019/002353 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару, випуску товару у вільний обіг: фероніобію марки FeNb 65 (112), внаслідок чого, під гарантійні зобов`язання, товар був випущений у вільний обіг.
Відповідачем 17 липня 2019 року листом № 4997/10/05-70-66-01 за результатами розгляду звернення ТОВ "Метінвест-Шиппінг" із долученими додатковими документами щодо підтвердження митної вартості, а саме: протоколу тендерного комітету від 10.12.2018 року №127-ФС, прайс-листа від 15.03.2019 року; електронного листування з представником постачальника про надання знижки, листа ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" про наявність кредиторської заборгованості від 09.07.2019 року № 089лс-02/2337, витягу з програмного масиву щодо кредиторської заборгованості, - зазначено про відсутність законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості товару, заявленої декларантом, з огляду на те, що дані у висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 25.01.2019р. № 190 та дані спеціалізованого видання "Метал - Експерт. Новини ринків феросплавів" від 07.01.2019 року №252 не підтверджують фактурну вартість фероніобію у розмірі 32,71 євро/кг Nb, що заявлена у рахунку від 12.04.2019 року №114380, та специфікації від 07.01.2019 року №8 до зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2015 року                  № 089LS-02/554, укладеного між ПрАТ "МК "Азовсталь" (Україна) та "METINVEST INTERNATIONAL SA" (Швейцарія). Крім того, зазначено про ненадання запитуваних додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкової інформації щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, копії митної декларації країни відправлення.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 4 статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
За приписами частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).
Як встановлено частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За приписами частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. 
У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у наданих позивачем до митної декларації UA700050/2019/002311 документах, зокрема, зовнішньоекономічному договорі № 089LS-02/554 від 01.08.2015р., специфікації № 8 від 07.01.2019р., рахунку № 90022672 від 11.04.2019р., комерційному рахунку № 114380 від 12.04.2019 йдеться про постачання компанією Metinvest International Sa на користь позивача товару - фероніобію FeNb 65 (111) за ціною 32,71 Євро за 1кг чистого ніобію у сплаві на умовах СРТ м. Маріуполь. Жоден з пред`явлених позивачем документів не містить розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару  або ознак підробки документів, що б могли надати митному органу підстави висновку про невірне визначення позивачем митної вартості.
В оскаржуваному рішенні не визначено встановлення під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості та не конкретизовано яким саме чином зв`язок між позивачем та продавцем товару вплинув на визначення митної вартості.
Підставою витребування додаткових документів в рішенні про коригування митної вартості та картці відмови відповідач визначив встановлення в ході проведення митних процедур та перевірки правильності визначення позивачем митної вартості розбіжностей, а саме: в експертному висновку ДП "Укрпромзонішекспертиза" № 190 від 25.01.2019р. визначено ціну за фероніобій 37,77-38,65 Євро за кг, в наданих позивачем документах до декларації UA700050/2019/002311 - 32,71 євро за кг, відповідно до відомостей  інформаційного ресурсу ASIAN METAL - вартість фероніобію за 10 днів передуючих поставці становить: 04.01.2019 - 38,51 євро/кг Nb, 03.01.2019 - 38,15євро/кг Nb, 02.01.2019 - 38,24 євро/кг Nb, 29.12.2018 - 38,24 євро/кг Nb, 28.12.2018 - 38,67 євро/кг Nb, 27.12.2018 - 38,74 євро/кг Nb, 26.12.2018 - 38,99 євро/кг Nb, 25.12.2018 - 38,99 євро/кг Nb, 24.12.2018 - 38,99 євро/кг Nb, 21.12.2018 - 38,86 євро/кг Nb. Наведені розбіжності  відповідач вважав достатніми для витребування додаткових документів.
Пунктом 4 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими Наказом ДФС № 689 від 11.09.2015 передбачено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості посадові особи, які провадять такий контроль, застосовують положення Методичних рекомендацій з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків щодо заявлення декларантом або уповноваженою ним особою неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі неправильного визначення митної вартості товарів.
Наведені Методичні рекомендації передбачають можливість використання під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків таких джерел інформації як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.
Проте, виявлення в ході проведення митного контролю з будь-якого інформаційного ресурсу (інформація з мережі Інтернет, висновку спеціалізованих організацій) продажу товару, тотожного пред`явленому до митного оформлення, за ціною вищою, ніж заявлена митна вартість, не є безумовною підставою визнання недостовірними та неправдивими відомості щодо митної вартості товару пред`явленого до митного оформлення та не може бути безумовною підставою відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Встановлення митним органом різниці в ціні свідчить про наявність підстав детально проаналізувати комерційні умови зовнішньоекономічної операції за якою до митного оформлення пред`явлено товари. Виявлена різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю тотожних товарів згідно інформаційних ресурсів мережі Інтернет не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників інформаційних ресурсів. Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем оцінки та аналізу наданих позивачем документів в обґрунтування висновків щодо невірного визначення  декларантом митної вартості товару.
Слід також зазначити, що відповідач під час митних процедур вимагав від позивача на підставі ч. 4 ст. 53 Митого кодексу України надати: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; ) розрахунок ціни (калькуляцію). Водночас, частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено надання наведених документів  за їх наявності. Крім цього, витребувана відповідачем калькуляція надавалася позивачем разом і декларацією, у прийнятті якої відповідач відмовив.
У разі витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника та яким чином зв`язок між продавцем та покупцем вплинув на вартість пред`явленого до митного оформлення товару. Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
З огляду на вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано жодних аргументів і доказів того, що документи, подані позивачем до митного оформлення, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації або на визначення вартості товару вплинув зв`язок між покупцем та продавцем, що в свою чергу свідчить про недоведення відповідачем правомірності незастосування основного методу визначення митної вартості.  
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару (фероніобію), що заявлена декларантом, по першому методу.
Посилання відповідача на висновок, зроблений в листі ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року № 190, який містить аналіз даних спеціалізованого джерела «AsianMetal», та на сайт «AsianMetal», є неприйнятними, оскільки, дані цього сайту повинні оцінювати в комплексі з поданими декларантом документами. Крім того, як зазначено в цьому листі ДП «Укрпромзовнішекспертизи», рівень цін на фероніобій може змінюватися в залежності від якості товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку, тощо; висновок носить консультаційний характер.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем під час митного оформлення було надано всі документи, передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення за ціною договору, та необґрунтованість висновку митного органу щодо наявності розбіжностей в поданих документах , доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.
Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.
Позивачем під час підготовчого провадження було подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка вмотивована тим, що відповідно до ч.8 ст.55 Митного кодексу України, яка передбачає подання декларантом протягом 80 днів з дня випуску товарів додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, позивачем 10.07.2019 року додатково подані документи до Донецької митниці ДФС України листом №323/2019-ОД.  У відповідь Донецька митниця ДФС України листом від 17.07.2019 року №4997/10/05-70-66-01 повідомила позивача щодо неможливості застосування митної вартості, заявленої декларантом. Зазначає, що митне оформлення здійснювалось через представника ТОВ "МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ", що призвело до несвоєчасного отримання листа про відмову у застосуванню митної вартості, та звернення до суду 20.05.2020р.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку для звернення до суду задоволено, поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що наведені ним причини строку звернення до суду є поважними, а тому доводи апеляційної скарги не прийняті до уваги.
Європейський Суд з прав людини у справі «Bellet v.France» зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. 
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.101998 року Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і позбавило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вказані обставини справа свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:   

Апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року по справі №200/4964/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року по справі №200/4964/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 січня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Т.Г. Гаврищук 

    Судді                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Сіваченко