Постанова
Іменем  України 
 
03 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 346/5780/17
провадження № 61-2675св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач)
суддів: Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Коломийська міська рада,
треті особи: ОСОБА_2 , комісія по розгляду земельних спорів з приводу суміжного користування,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Василишин Л. В., Девляшевського В. А.,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Коломийської міської  ради, треті особи: ОСОБА_2 , комісія по розгляду земельних спорів з приводу суміжного користування, про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування та їх скасування.
Позов мотивований тим, що вона проживає у приватному будинку АДРЕСА_1 . Поруч з її будинком є земельна ділянка 17 кв.м., яка на 25 листопада 2015 року знаходилась у власності Коломийської міської ради - землі запасу, тому звернулась до міської ради із заявою про її виділення. До 20 квітня 2017 року міською радою її заява не розглядалась, а у березні 2017 року стало відомо про те, що 13 жовтня 2016 року відповідно до рішення Коломийської міської ради № 913 розглянуто звернення ОСОБА_2 з приводу тієї самої земельної ділянки та надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 272,0  кв. м, на яку частково, у розмірі 17 кв. м, претендувала позивач. Позивач оскаржила бездіяльність міської ради в порядку КАС. Внаслідок тривалого розгляду адміністративного спору, Коломийська міська рада прийняла незаконне рішення погодити ОСОБА_2 межу земельної ділянки площею 0,0272 га від «Г» до «А» на АДРЕСА_2 відповідно до представленого кадастрового плану земельної ділянки, а 17 серпня 2017 року - про передачу у приватну власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки.
Вважає, що мала право на отримання спірної земельної ділянки у власність, а державні органи при виділенні земельної ділянки ОСОБА_2 припустились грубих помилок, не узгодивши з нею межі спірної земельної ділянки. Вказує, що її заява була подана значно раніше, 25 листопада 2015 року, і повинна була бути вирішена протягом місяця, однак рішення до цього часу вона не отримала. Позивач вважає, що її право на отримання частини земельної ділянки порушено, вона не була належним чином повідомлена про закріплення меж спірної земельної ділянки третьою особою, і жодних документів про узгодження меж земельної ділянки в якості суміжного користувача не підписувала.
Приймаючи рішення про надання земельних ділянок у власність, відповідач керувався статтею 118 ЗК України, яка передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, у яких вони перебувають у користуванні. Документу, який би підтверджував право ОСОБА_2 на користування спірною земельною ділянку не існує, саме тому вона має рівні з позивачем права на отримання спірної земельної ділянки у користування або у власність. Відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень наявність у ОСОБА_2 прав користування на землю не перевірив та безпідставно надав їй перевагу у отриманні прав на земельну ділянку.
Також відповідач порушив Положення про комісію по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування, затверджене рішенням Коломийської міської ради від 26 січня 2011 року, Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.
Після уточнення позовних вимог в частині додаткового обґрунтування позивач просила:
визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради від 13 жовтня 2016 року № 913 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 272.0 кв. м;
визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради від 20 квітня 2017 року п. 2.1. в частині погодження ОСОБА_2 межі земельної ділянки площею 0,0272 га від «Г» до «А» на АДРЕСА_2 відповідно до представленого кадастрового плану земельної ділянки;
визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради від 17 серпня 2017 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2018 року позов задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано рішення Коломийської міської ради від 13 жовтня 2016 року № 913 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 272,0 кв. м.
Визнано незаконним та скасовано рішення Коломийської міської ради від 20 квітня 2017 року п. 2.1. в частині погодження ОСОБА_2 межі земельної ділянки площею 0,0272 га від «Г» до «А» на АДРЕСА_2 відповідно до представленого кадастрового плану земельної ділянки.
Визнано незаконним та скасовано рішення Коломийської міської ради від 17 серпня 2017 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 . 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при прийнятті рішення про виділення земельної ділянки третій особі, відповідачем Коломийською міською радою не було взято до уваги той факт, що позивач звернулась з заявою про виділення їй земельної ділянки площею 17 кв. м значно раніше, 25 листопада 2015 року, а третя особа з відповідною заявою про виділення земельної ділянки - 20 вересня 2016 року, хоча законодавець встановив часові рамки розгляду заяв 1 місяць. До часу розгляду даної справи Коломийська міська рада не розглянула належним чином заяву позивача. Крім того, суд вважав, що при розгляді спірного питання щодо меж земельної ділянки між сторонами, представником комісії не дотримано встановленого порядку, не викликано на місце сторони і не розглянуто питання в їх присутності, погодження меж земельної ділянки не відбулося, позивач свого підпису не ставила.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вирішення питань, пов`язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок. Таким чином відмова ОСОБА_1 від підписання акту погодження меж земельних ділянок не перешкоджала праву ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки у власність.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У лютого 2019 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року та залишити в силі рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права. Не можна погодитись з висновком суду про те, що спірна земельна ділянка надана ОСОБА_2 із земель запасу Коломийської міської ради, оскільки в даному випадку порушення черговості звернення із заявою про виділення земельної ділянки для позивача не має правового значення, порушення міською радою порядку вирішення заяви позивача на спірну земельну ділянку не може мати правового значення для визнання неправомірними рішень про передачу у власність ділянки ОСОБА_2 , а також що в позивача відсутні правові підстави для набуття права власності чи права користування на частину спірної земельної ділянки площею 17 кв. м, оскільки це суперечить рішенню Коломийського міськрайонного суду в адміністративній справі № 346/1131/17, яке набрало законної сили і згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України має приюдиційне значення. Посилання суду апеляційної інстанції на рішення комісії Коломийської міської ради по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 21 березня 017 року, яким без участі позивача погоджено Микитюк Н. Д. межі земельної ділянки площею 272 кв. м, в яку входить 17 кв.м спірної землі, не відповідає обставинам справи, оскільки прийняття такого рішення у відсутності позивача суперечить п. 3.4 та п.3.5 Положенню «Про комісію по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування» затвердженого рішенням міської ради від 26 січня 2011 року за № 105-2/2011.
Апеляційним судом не залучено до розгляду справи третю особу - комісію по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування Коломийської міської ради, не з`ясовано обставини справи, не досліджено предмет та правову природу позову. 
Аргументи учасників справи 
У березні 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року без змін.  
Відзив мотивований тим, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим. Факт порушення черговості звернення із заявою про виділення земельної ділянки правового значення не має. Відмова позивача від підписання акту погодження меж земельних ділянок не перешкоджала праву ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки у власність. Судом першої інстанції було встановлено, що при розгляді спірного питання меж земельної ділянки між сторонами, представником комісії не викликано на місце сторони і не розглянуто питання в їх присутності. Проте, в судовому засіданні було встановлено, що 07 березня 2017 року сторони були присутні на засіданні комісії по розгляду земельних спорів з приводу суміжного користування, де і ставилося на розгляд питання щодо погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 . 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. 
У липні 2019 року матеріали цивільної справи № 346/5780/17 надійшли до Верховного Суду та 15 січня 2021 року передані судді-доповідачу Дундар І. О.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 є власником будинку по АДРЕСА_2 , який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 червня 2005 року.
Для обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 набуто право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га по АДРЕСА_2 , а рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 21 січня 1994 року № 10 їй передано у приватну власність присадибну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_3 , що знаходиться в тому ж кварталі. Згодом власником тієї ділянки став ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_2 .
Рішенням Коломийської міської ради від 13 жовтня 2016 року №913-13/2016 надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 272 кв.м по АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель міської ради.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 лютого 2018 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року визнано протиправною бездіяльність Коломийської міської ради у розгляді заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0,0017 га по АДРЕСА_2 . Даним рішенням встановлено, що позивач проживає у приватному будинку АДРЕСА_1 по сусідству із будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 та між якими знаходиться земельна ділянка, яка входить до земель запасу Коломийської міської ради. Спір у даній справі стосувався порушення Коломийською міською радою порядку вирішення заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 0, 0017 га.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що оскільки вирішення питань, пов`язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок. Отже, відмова ОСОБА_1 від підписання акту погодження меж земельних ділянок не перешкоджала праву ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки у власність.
Однак, відмовляючи в задоволенні позовних вимог по суті спору, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що позов пред`явлено не до всіх належних відповідачів. 
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради від 13 жовтня 2016 року № 913 про надання  ОСОБА_2  дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 272,0 кв. м., визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради від 20 квітня 2017 року п. 2.1 а частині погодження  ОСОБА_2  межі земельної ділянки площею 0,0272 га від «г» до «А» на АДРЕСА_2 відповідно до представленого кадастрового плану земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради від 17 серпня 2017 року в частині передачі  ОСОБА_2  у приватну власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 . 
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц (провадження № 14-458цс18), «справа за позовом про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження акта узгодження меж земельних ділянок залежно від суб`єктного складу має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства. Належними відповідачами у таких справах є особа, прав чи інтересів якої щодо відповідної земельної ділянки стосується оскаржене рішення органу місцевого самоврядування, а також цей орган».
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 безпосередньо стосуються права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку. ОСОБА_2 є особою, прав та інтересів якої щодо зазначеної земельної ділянки безпосередньо стосується оскаржуване позивачем рішення органу місцевого самоврядування - Коломийської міської ради. 
Проте ОСОБА_2 , на права та обов`язки якої може вплинути судове рішення, залучена  лише в якості третьої особи у цій справі.
З урахуванням зазначеного належними відповідачами у справі, що розглядається, є Коломийська міська рада та ОСОБА_2 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову, але помилились щодо мотивів такої відмови. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене судове рішення підлягає зміні в його мотивувальній частині.
Оскільки Верховний Суд змінює постанову суду апеляційної інстанції в частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416, 419 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    І. О. Дундар
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук
 
                                                                                      М. Ю. Тітов