КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа №  754/16000/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3520/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
15 березня 2021 року                                                                                              м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                   судді-доповідача      Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                                                                                                                                              
                                         
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Грегуль О.В.,-    
 
      встановив:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
Просив змінити розмір аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , призначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року у справі № 754/4125/18 шляхом їх зменшення до 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 жовтня 2018 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн на кожну дитину, починаючи з 30 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Позивач бажає змінити розмір аліментів, з врахуванням зміни матеріального стану та сімейного стану.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, на підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Подане 09 лютого 2021 року клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з викликом учасників справи задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою суду від 03 лютого 2021 року розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження. З урахуванням обставин справи, підстави для розгляду справи у судовому засіданні з викликом учасників відсутні. При цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заявляв клопотання про розгляд справи з викликом сторін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн 00 коп. на кожну дитину, разом 6 000 грн 00 коп. на місяць, починаючи з 30 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року залишено без змін.
03 червня 2019 року представником ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року заяву залишено без задоволення.
 Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року залишено без змін.
Відповідно до довідки Дніпровського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 01 листопада 2020 року, станом на 01 листопада 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів у сумі: 108 000 грн.
Згідно довідки Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості від 16 жовтня 2020 року, позивач обліковується в центрі зайнятості з 16 жовтня 2020 року, а відповідно до довідки цієї ж філії від 12 листопада 2020 року позивачу виплачується допомога по безробіттю.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність ФОП ОСОБА_1 станом на 10 жовтня 2020 року припинено.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, станом на 15 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 є власником двокімнатної кв. АДРЕСА_1 та власником двокімнатної кв. АДРЕСА_2 .
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що він бажає змінити встановлений судом розмір аліментів у зв`язку із зміною майнового та сімейного стану. 
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку  підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надав: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 по 4 квартал 2018 року; довідку № 349 від 22 травня 2019 року, згідно якої у ОСОБА_5 виявлено вагітність терміном 4-5 тижнів; письмові пояснення ОСОБА_5 , в яких остання зазначила, що батьком її майбутньої дитини є ОСОБА_1 ; розписку від 22 січня 2008 року, згідно якої ОСОБА_1 взяв у борг грошові кошти у розмірі 151 500 грн у ОСОБА_5 ; 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.
Доказів на підтвердження зміни сімейного стану, зокрема наявність на утриманні інших дітей,  матеріали справи не містять.
Надані позивачем пояснення ОСОБА_5 та довідка № 349 від 22 травня 2019 року не підтверджують зміну сімейного стану ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів може бути таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.
Наявність розписки про отримання грошових коштів у борг від 22 січня 2008 року не є доказом зміни майнового стану позивача, оскільки дана розписка укладена у 2008 році, тоді як рішення про стягнення аліментів ухвалено у 2018 році, відтак наявність боргового зобов`язання виникло раніше, і не змінило матеріальний стан ОСОБА_1 після ухвалення рішення про стягнення аліментів.  
Належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального стану, а саме погіршення матеріального становища та неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, позивачем не надано.
Посилання на перебування на обліку в центрі зайнятості з 16 жовтня 2020 року та довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 по 4 квартал 2018 року колегія суддів оцінює критично.
Так, ОСОБА_1 є працездатною особою, яка здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і своїх дітей.
Крім того, ОСОБА_1 є власником двокімнатної кв. АДРЕСА_1 та власником двокімнатної кв. АДРЕСА_2 .
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджені та не оцінені докази, а саме: перебування на обліку центрі зайнятості, припинення діяльності як ФОП, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції в рішенні надано правову оцінку зазначеним доказам.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін та позбавив позивача захистити свої права, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не доведені та спростовуються матеріалами справи.
 Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Подані 09 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції документи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачем порушено порядок подання доказів.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 грудня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 15 березня 2021 року.

 
Суддя-доповідач                                                                               Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                           С.Г. Музичко