Номер провадження: 33/813/104/21
Номер справи місцевого суду: 947/1595/20 
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю. О. 
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
судді Цюри Т.В.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 – Алєксєєнко Олександра Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, 19.11.2020 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій також просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду, посилаючись на те, що постанова суду була винесена 13.02.2020 року, однак в період з 31.01.2020 року по 10.02.2020 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «МКЛ №11», а потім у зв`язку із ускладненнями, на протязі довго періоду часу знаходився на амбулаторному лікуванні і не зміг оскаржити постанову суду. При цьому, також як на підставу для поновлення строку, ОСОБА_1 посилається на те, що він є студентом Національного університету «Одеська морська академія» і з 20.03.2020 року та на день подання апеляційної скарги проходить практику на судах дальнього плавання за межами України на посаді асистента електрика. 
В судове засідання апеляційного суду призначене на 16.02.2021 року з`явився представник ОСОБА_1 – адвокат Алєксєєнко О.В. та представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Аналогічні положення висвітлені і у ч.2 ст.294 КУпАП відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Законом чітко визначено строки звернення з апеляційною скаргою, будь-яких застережень з цього приводу КУпАП не містить.
Так, відповідно до змісту оскаржуваної постанови, у судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав, з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення погодився. 
Таким чином вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 ще в лютому 2020 року було достовірно відомо про винесення оскаржуваної постанови, однак апеляційну скаргу подав лише в листопаді 2020 року, тобто майже після спливу 9 місяців строку на апеляційне оскарження. 
У своєму клопотанні, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження, представник ОСОБА_1 – Алєксєєнко О.В. посилається на те, що 13.02.2020 року ОСОБА_1 дійсно прийшов в судове засідання, однак суд не врахував те, що він себе погано почував та давав покази під дією обезболюючих лікарських препаратів, оскільки в період з 31.01.2020 року по 10.02.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «МКЛ №11». 
Однак, вищевказані доводи тільки підтверджують те, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про винесення оскаржуваної постанови та не може розцінюватись , що останній був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.
Окрім того, посилання представника  ОСОБА_1 – Алєксєєнко О.В. на те, що оскільки останній є студентом Національного університету «Одеська морська академія» та з 20.03.2020 року він проходив практику на судах дальнього плавання за межами України, в зв`язку із чим, ОСОБА_1 об`єктивно не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду є безпідставними, з огляду на те, що про винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було відомо ще 13.02.2020 року, тобто більш за 1 місяць до відправки в рейс, однак своїм правом на своєчасне подання апеляційної скарги не скористався. 
Отже, з дня винесення оскаржуваної постанови суду (13.02.2020 року) та до дня звернення апелянта із апеляційною скаргою (19.11.2020 року) сплинуло більше 9 місяців та апелянт не вжив жодних заходів щоб звернутися з апеляційною скаргою вчасно, з огляду на те, що останньому було відомо про існування оскаржуваної постанови ще в лютому 2020 року. 
На думку апеляційного суду представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 не навів обґрунтованих підстав, які свідчили б про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови суду.
Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.
Законом чітко передбачені певні строкові обмеження для подачі апеляційної скарги та процедуру поновлення строку, зокрема, згідно приписів ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення розпочинається з дня винесення постанови, впродовж десяти днів.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, а тому, у відповідності до положень ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками встановленими законом представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 не надав доказів про наявність у останнього перешкод у реалізації права на оскарження постанови суду першої інстанції від 13.02.2020 року у встановлений законом строк.
За таких умов, у зв`язку з ненаданням доказів щодо існування поважних причин пропуску строку на оскарження, апеляційний суд, з урахуванням наданих апелянтом матеріалів, приходить до висновку про відсутність на даний час законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 – ОСОБА_2 в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2020 року. 
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – Алєксєєнко Олександра Васильовича на постанову Київського районного суду м.Одеси від 13 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КпАП України - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя
Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра