Ухвала
 
28 січня 2021 року
м. Київ
справа № 752/25459/18
провадження № 61-15909св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,
учасники справи:
особа, яка звернулася із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (боржник) - ліквідатор Приватного підприємства «Будрекс-2002» Швець Олександр Володимирович,	
стягувач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Lykryst International»,	
особа, яка подала апеляційну скаргу, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Вей Ін»,	
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Будрекс-2002» 
на постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року 
у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ліквідатор Приватного підприємства «Будрекс-2002» Швець О. В. (далі - ПП «Будрекс-2002») звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Lykryst International» 
(далі - ТОВ «Lykryst International») до ПП «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, ухваленого 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту Юнсітрал в редакції 1976 року в арбітражному розгляді № Х-В/1-15.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року (у складі судді Чередніченко Н. П.) заяву ліквідатора ПП «Будрекс-2002» Швеця О. В. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року 
у справі № 752/5409/16-ц за клопотанням ТОВ «Lykryst International» 
до ПП «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту Юнсітрал в редакції 1976 року в арбітражному розгляді 
№ Х-В/1-15 скасовано.
У задоволенні клопотання ТОВ «Lykryst International» до ПП «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 
2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, 
що був створений відповідно до Арбітражного регламенту Юнсітрал в редакції 1976 року в арбітражному розгляді № Х-В/1-15 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство 
з обмеженою відповідальністю «Рейл Вей Ін» (далі - ТОВ «Рейл Вей Ін») оскаржило його в апеляційному порядку.
Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПП «Будрекс-2002» про перегляд ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У касаційній скарзі ПП «Будрекс-2002» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за заявою ліквідатора Приватного підприємства «Будрекс-2002» Швеця Олександра Володимировича про перегляд ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Lykryst International» до Приватного підприємства «Будрекс-2002» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, ухваленого 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту Юнсітрал 
в редакції 1976 року в арбітражному розгляді № Х-В/1-15, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко	
 	С. Ю. Мартєв