ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року	Львів	Справа № 300/2626/19 пров. № А/857/10353/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року, прийняте суддею Гундяк В.Д. у місті Івано - Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

                                                           встановив:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з адміністративним позовом до Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (надалі – відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати публічну інформацію за запитом №4 вх. №11 від 18.11.2019 року, зокрема, копії договорів та акти виконаних робіт до даних договорів, укладених Оболонською сільською радою за період з липня 2016 року по грудень 2016 року. Стягнути з бюджетних асигнувань відповідача 5000 грн. судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року задоволено частково адміністративний позов. 
Визнано протиправною бездіяльність Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області щодо ненадання публічної інформації на запит №4 від 18.11.2019 року та зобов`язано безкоштовно надати ОСОБА_1  інформацію у межах, що не перевищує 10 сторінок, з розрахунком вартості фактичних витрат на копіювання та друк документів згідно запиту на публічну інформацію №4 від 18.11.2019 року. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.          
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд виходив з того, що відповідач, отримавши запит позивача повідомив останнього з дотриманням п`ятиденного терміну про те, що дані запити потребують додаткового опрацювання. В подальшому ОСОБА_1 надано відповідь та роз`яснено про необхідність оплати запитуваної інформації або ознайомлення із запитуваними документами безпосередньо у сільській раді.
Суд проаналізовав вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» та прийшов до висновку про те, що у разі задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані із копіюванням документів понад встановлений обсяг (маються покликання на постанову Верховного Суду від 17.01.2020 року у справі №818/40/17 та на ухвалу Конституційного Суду України від 25 червня 2013 року №29/-у/2013).
Відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу, суд виходив з того, що надана представником позивача квитанція від 28.12.2019 року до прибуткового касового ордера №6 не містить будь-яких реквізитів рахунку адвоката та виписана адвокатом Мушинським В.Т., а тому не є належним фінансовим документом, який підтверджує в даному випадку факт понесення позивачем витрат на правову допомогу (маються покликання на постанови Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 та від 20.06.2019 року у справі №821/440/17). Інших належних доказів, окрім квитанції від 28.12.2019 року, на підтвердження оплати витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, не надано. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що виписана і надана адвокатом Мушинським В.Т. квитанція від 28.12.2019 року до прибуткового касового ордера №6 не повинна містити реквізити рахунку адвоката та повністю відповідає Типовій формі №КО-1 прибуткового касового ордеру Додатку 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (п.25 розділу ІІІ), затверджена постановою від 29.12.2017 року №148  Правління Національного банку України. Тому, на думку скаржника, така квитанція є належним фінансовим документом та належним і допустимим доказом понесених витрат на правничу допомогу.
Маються покликання на правові висновки Верховного Суду з приводу спірного питання від 31.07.2018 року у справі №820/4263/17, від 04.04.2018 року у справі №824/72/16-а, від 31.01.2018 року у справі №808/7057/14, Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16.
Також просить врахувати транспортні витрати за подання апеляційної скарги в сумі 126 грн. 40 коп. за проїзд Долина – Івано – Франківськ – Долина.
Просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та постановити нове, яким задовольнити позов в цій частині.
Оболонською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач визнає апеляційну скаргу та просить таку задовольнити.
Зокрема, апелянт погодився з тим, що виписана і видана адвокатом Мушинським В.Т. квитанція від 28.12.2019 року до прибуткового ордера №6 не повинна містити реквізити рахунку адвоката, а тому є належним фінансовим документом та допустим доказом понесення позивачем витрат на правничу допомогу.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи в апеляційному провадженні проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься договір №1/11 від 14.11.2019 року  про надання правової допомоги (а.с. 13), акт приймання-здачі виконаних робіт від 28.12.2019 року (а.с. 14), копія ордеру на надання правової допомоги серія АТ №1000768 (а.с. 17), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №868, виданого Мушинському В.Т. 20.04.2012 року (а.с. 16), посвідчення адвоката України. 
На підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги додано до матеріалів позову квитанцію від 28.12.2019 року до прибуткового касового ордера №6 (а.с. 18).
Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із апеляційної скарги, поданої позивачем та відзиву, поданого відповідачем, учасники справи визнали, що виписана та видана адвокатом Мушинським В.Т. квитанція від 28.12.2019 року до прибуткового касового ордера №6 повністю відповідає Типовій формі №КО-1 прибуткового касового ордеру Додатку 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (п.25 розділу ІІІ), затверджена постановою від 29.12.2017 року №148  Правління Національного банку України, а тому є належним та допустимим доказом підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу.
Таким чином, дана обставина не підлягає доказуванню.
Додатково колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 10 пункту 3 розділу І Положення №148 касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.
Згідно з пунктом 23 розділу ІІІ Положення №148 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, електронними розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.
Касові документи можуть бути паперовими або електронними.
За змістом пункту 25 Положення №148 приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про те, що квитанція виписана та надана адвокатом відповідає Типовій формі №КО-1 прибуткового касового ордера Додатку 2 положення №148 та є належним доказом понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції щодо визначення судових витрат на правову допомогу Верховного Суду, викладеній у постановах від 12 серпня 2020 року у справі №826/13271/16 та від 24 вересня 2020 року у справі №520/9408/18
Таким чином, розмір понесених позивачем витрат у сумі 5000 грн. підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами. Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Відтак, враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення. В іншій частині судове рішення не оскаржувалося, відтак, суд не надає йому оцінки.
Відповідно до  ч.1 ст.135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Оскільки позивачем документально підтверджено, що ним понесені витрати на проїзд до іншого населеного пункту з метою подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 126,40 грн і стороною відповідача не висловлено заперечень щодо стягнення з останнього на користь позивача таких витрат, колегія суддів вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 126,40 грн судових витрат, пов`язаних з поданням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

                                                         постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 300/2626/19 в частині розподілу судових витрат скасувати та прийняти постанову, якою вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (ЄДРПОУ: 04356030) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020  року залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (ЄДРПОУ: 04356030) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати пов`язані з поданням апеляційної скарги у розмірі 126 (сто двадцять шість) гривень 40 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 13.01.2021 року.