Ухвала
Іменем України
11 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 753/17647/19
провадження № 61-1405ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року 
за заявою  ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України 
(далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року позов МТСБУ задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат в сумі 34 441,01 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року повернуто заявнику.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності учасників справи та ухвалено рішення, яке не є заочним і яке може бути оскаржено в загальному порядку відповідно до вимог статті 354 ЦПК України. Тому заява про перегляд заочного рішення підлягає поверненню.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Суди встановили, що у вересні 2019 року МТСБУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Копію ухвали суду від 23 вересня 2019 року про відкриття провадження разом з позовною заявою отримано ОСОБА_1 04 листопада 2019 року.
11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, в якій також заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 листопада 
2019 року постановлено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
20 листопада 2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
03 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Згідно з протоколом судового засідання від 09 квітня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з поданими клопотаннями учасників справи про відкладення розгляду справи на 04 травня 2020 року.
24 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року позов МТСБУ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат в сумі 34 441,01 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року повернуто заявнику.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2020 року залишено без змін.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною третьою статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Частиною четвертою статті 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Умови та порядок проведення заочного розгляду справи передбачено статтями 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Статтею 282 ЦПК України визначено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Згідно з частиною четвертою статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Частинами другою, третьою статті 288 ЦПК України визначено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що 04 травня 2020 року Дарницьким районним судом міста Києва не ухвалювалося заочне рішення у даній справі.
Як вбачається з резолютивної частини Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року судом чітко роз`яснено учасникам справи порядок його оскарження в загальному порядку, встановленому статтею 354 ЦПК України, а саме зазначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Отже, судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності учасників справи та ухвалено рішення, яке не є заочним і яке може бути оскаржено в загальному порядку відповідно до вимог статті 354 ЦПК України.
Враховуючи вищевказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про повернення заяви про перегляд заочного рішення.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Частинами п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України визначено, що питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв