Ухвала
 
17 березня 2021 року
м. Київ
справа № 373/3768/13-к
провадження № 51-6336ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 
на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
представник потерпілого ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року касаційну скаргу представника потерпілого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції представнику потерпілого було зазначено про необхідність навести належне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги, 
викласти свої вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень 
ст. 436 КПК, а також долучити оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження представника потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Крім того, звернуто увагуОСОБА_5 на те, що неповнота судового розгляду та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, представник потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, 
що зазначені в ухвалі від 25 лютого 2021 року недоліки касаційної скарги представник потерпілого не усунув.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі представник потерпілого посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність належного обґрунтування своїм доводам так і не навів, а також не вказав яким чином ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення та були б обов`язковою підставою для його скасування касаційним судом. Натомість, як убачається з касаційної скарги,  ОСОБА_5 вказує на неповноту судового розгляду, а також зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що представник потерпілого ОСОБА_5 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути представнику потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	    ОСОБА_2 	    ОСОБА_3 	
Судді: