Ухвала

01 березня 2021 року
м. Київ
справа № 161/694/20
провадження № 51-811 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянув касаційну скаргу цивільного позивача в особі начальника Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, якою залишено без змін ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2020 року про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження.  
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення 
у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Зокрема касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Однак цивільний позивач у касаційній скарзі не наводить обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, а також не вказує, у чому саме полягає незаконність оскаржуваної ухвали з огляду 
на положення статей 412, 419 КПК.
Згідно зі ст. 425 КПК, касаційну скаргу мають право подати у тому числі й цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову. 
З огляду на положення ст. 63 КПК, повноваження представника цивільного позивача на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником цивільного позивача, цивільного відповідача є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником цивільного позивача, цивільного відповідача є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником цивільного позивача, цивільного відповідача 
є працівник юридичної особи, яка є цивільним позивачем, цивільним відповідачем.
Проте ОСОБА_6 , який підписав касаційну скаргу, у порушення вказаної вище статті, не додав до неї копій документів на підтвердження своїх повноважень як начальника Державної екологічної інспекції у Волинській області.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст.  429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу цивільного позивача в особі начальника Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                             ОСОБА_3