Номер провадження: 22-ц/813/1506/21 
Номер справи місцевого суду: 1522/6062/12
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,
за участю секретаря – Фабіжевської Т.С.,
розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА.
Короткий зміст позовної заяви.
В березні 2012 року ТОВ „ОТП Факторинг Україна” звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року у загальному розмірі 659019,83 дол.США та 19267127,25 грн., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1дол.США) на 03.03.2012 року становить 24531369,67 грн. (з яких: заборгованість за кредитом – 611428,50 дол.США ; заборгованість по процентам за користування кредитом – 47590,33 дол.США; нарахована пеня – 19267127,25 грн.), а також за кредитним договором № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року у загальному розмірі 425676,75 дол.США та 12445119,58 грн., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1 дол.США) на 03.03.2012 року становить 15845425,46 грн. (з яких: заборгованість за кредитом – 396066,68 дол.США ; заборгованість по процентам за користування кредитом –29610,07 дол.США ; нарахована пеня – 12445119,58 грн.).
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачами своїх зобов`язань за вищевказаними договорами щодо повернення наданих кредитів та внесення плати за кредити у розмірі, строки і на умовах визначених цими договорами.

Процесуальний рух справи:
       у суді першої інстанції:
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2014 року задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Стягнено з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року з додатками у загальному розмірі 659019 доларів США 83 центи та 19267127 грн. 25 коп., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1дол.США) на 03.03.2012 року становить 24531369 грн. 67 коп., з яких: заборгованість за кредитом – 611428,50 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом – 47590,33 дол. США; нарахована пеня – 19267127,25 грн.; заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року з додатком у загальному розмірі 425676 доларів США 75 центів та 12445119 грн. 58 коп., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1 дол.США) на 03.03.2012 року становить 15845425 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за кредитом – 396066,68 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом – 29610,07 дол. США; нарахована пеня – 12445119,58 грн. Стягнено з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 в рівних частинах судові витрати в сумі 3219 грн. 00 коп. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

               у суді апеляційної інстанції:
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено; рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2014 року залишено буз змін.

       у суді касаційної інстанції:
Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , до якої приєдналась ОСОБА_1 , задоволено частково; ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2015 року скасовано, справу №1522/6062/12 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції вмотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази щодо повідомлення ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 13 січня 2015 року, коли і було постановлено оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сповіщення сторін та заяви у справі.
У судове засідання, призначене на 03 лютого 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
02 лютого 2021 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
02 лютого 2021 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності сторони скаржника.
03 лютого 2021 року від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 15 лютого 2021 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовну заяву слід задовольнити.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За змістом частин першої, третьої та шостої статті 74 ЦПК України у редакції 2004 року судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не була належним чином сповіщена про розгляд справи, призначеного на 02 вересня 2014 року, оскільки судова повістка повернулась до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
При цьому, колегія суддів зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі №295/5011/15-ц (касаційне провадження № 61-1125св17).
За таких підстав рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з постановленням нового рішення по суті спору.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг» необхідно задовольнити з огляду на наступне.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно кредитного договору № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року акціонерний комерційний банк «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», надало ОСОБА_1 кредит в сумі 420000,00 дол.США, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до п.3 Частини № 1 цього кредитного договору, з погашенням кредиту та сплатою відсотків за користування кредитом щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором та Графіком повернення кредиту, який є Додатком №1 до цього договору та його невід`ємною частиною, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним – 24.07.2016 року.
Додатковою угодою №1 від 27.11.2006р. до кредитного договору № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року розмір наданого кредиту ОСОБА_1 за цим кредитним договором було збільшено до 630000,00 дол.США.
Відповідно до додаткового договору № 1 від 25.05.2009р. до кредитного договору № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006р. було внесено зміни до цього кредитного договору, а саме було викладено п.3 Частини № 1 цього кредитного договору в новій редакції та викладено Графік платежів в новій редакції, який є додатком № 1 до цього додаткового договору та його невід`ємною частиною.
Згідно кредитного договору № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007р. закрите акціонерне товариство „ОТП Банк”, назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство „ОТП Банк”, надало ОСОБА_1 кредит в сумі 400000,00 дол.США, із сплатою відсотків за користування кредитними коштами відповідно до п.3 Частини № 1 цього кредитного договору, з погашенням кредиту та сплатою відсотків за користування кредитом щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором та Графіком повернення кредиту, який є Додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним – 15.08.2014 року.
Відповідно до додаткового договору № 1 від 15.06.2009 року до кредитного договору № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року було внесено зміни до цього кредитного договору, а саме було викладено п.3 Частини № 1 цього кредитного договору в новій редакції та викладено Графік платежів в новій редакції, який є додатком № 1 до цього додаткового договору та його невід`ємною частиною.
Проте в порушення умов цих кредитних договорів з додатками ОСОБА_1 не здійснює повернення частинами кредиту та не сплачує нараховані за користування кредитом відсотки у розмірі та строки передбачені цими договорами з додатками.
Надані ОСОБА_1 кредити забезпечені порукою ОСОБА_2 , про що між банком і поручителем ОСОБА_2 25.05.2009 року було укладено договір поруки №SR-SМЕ501/018/2006 та 15.06.2009 року було укладено договір поруки № SR-SМЕ501/014/2007.
Згідно п.1.1. цих договорів поруки, поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.
Пунктом 1.2. цих договорів поруки встановлено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.
У відповідності до п.3.2. цих договорів поруки, поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом 3 банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора.
Відповідно до п.1.9.1. Частини № 2 кредитного договору № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року та кредитного договору № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за кредитним договором та/або умов договору поруки. При цьому, виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.
Банком було направлено рекомендованою поштою на адресу ОСОБА_1 і на адресу ОСОБА_2 письмову досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року та письмову досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року (відповідно за Вих.№501-0103/756.3 від 10.09.2009 р., за Вих.№501-01-3/756.1 від 10.09.2009 р., за Вих.№501-01-3/756.4 від 10.09.2009 р. та за Вих.№501-01-3/756.2 від 10.09.2009 р.), які містять вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати усіх нарахувань за вказаними кредитними договорами в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання адресатами цих вимог.
Однак відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишили ці вимоги банку без задоволення.
Станом на 03.03.2012 року (дата звернення до суду із позовом) борг відповідачів перед банком складає:
1) за кредитним договором № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року з додатками - 659019,83 дол.США та 19267127,25 грн., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1дол.США) на 03.03.2012 року становить 24531369,67 грн., з яких : заборгованість за кредитом – 611428,50 дол.США ; заборгованість по процентам за користування кредитом – 47590,33 дол.США ; нарахована пеня – 19267127,25 грн. ;
2) за кредитним договором № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року з додатком - 425676,75 дол.США та 12445119,58 грн., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1 дол.США) на 03.03.2012 року становить 15845425,46 грн., з яких : заборгованість за кредитом – 396066,68 дол.США ; заборгованість по процентам за користування кредитом – 29610,07 дол.США ; нарахована пеня – 12445119,58 грн. 
Вирішуючи дану справу, колегія суддів також враховує, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 29.04.2010 року ПАТ „ОТП Банк” відступило, а ТОВ „ОТП Факторинг Україна” прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року і договором поруки № SR-SМЕ501/018/2006 від 25.06.2009 року та за кредитним договором № СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року і договором поруки № SR-SМЕ501/014/2007 від 15.06.2009 року, отже до позивача перейшли всі права ПАТ „ОТП Банк” щодо права вимоги до боржника за вказаними кредитними договорами і договорами поруки.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд апеляційної інстанції стягує з відповідачів в рівних частинах на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 3219,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг» необхідно задовольнити повністю.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2014 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 09.08.2002 року, ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області 16.04.2008 року, ІПН НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в солідарному порядку на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд.28Д, Код ЄДРПОУ: 36789421, п/р НОМЕР_5 в АТ „ОТП Банк” м. Київ, МФО 300528):
1) заборгованість за кредитним договором №СМ-501/018/2006 від 24.07.2006 року з додатками у загальному розмірі 659019 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятнадцять) доларів США 83 центи та 19267127 (дев`ятнадцять мільйонів двісті шістдесят сім тисяч сто двадцять сім) грн. 25 коп., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1дол.США) на 03.03.2012 року становить 24531369 (двадцять чотири мільйони п`ятсот тридцять одна тисяча триста шістдесят дев`ять) грн. 67 коп., з яких: заборгованість за кредитом – 611428,50 дол.США; заборгованість по процентам за користування кредитом – 47590,33 дол.США; нарахована пеня – 19267127,25 грн.;
2) заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕ501/014/2007 від 15.08.2007 року з додатком у загальному розмірі 425676 (чотириста двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят шість) доларів США 75 центів та 12445119 (дванадцять мільйонів чотириста сорок п`ять тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 58 коп., що разом за курсом НБУ (7,988грн. за 1 дол.США) на 03.03.2012 року становить 15845425 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот сорок п`ять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 46 коп., з яких: заборгованість за кредитом – 396066,68 дол.США; заборгованість по процентам за користування кредитом – 29610,07 дол.США; нарахована пеня – 12445119,58 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 09.08.2002 року, ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області 16.04.2008 року, ІПН НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частинах судові витрати в сумі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 00 коп. на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна” (адреса місцезнаходження : 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд.28Д, Код ЄДРПОУ : 36789421, п/р НОМЕР_5 в АТ „ОТП Банк” м. Київ, МФО 300528).
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2021 року.

Головуючий                                                Р.Д. Громік

Судді:                                                М.М. Драгомерецький

                                                       А.І. Дрішлюк