Справа № 759/20092/20                                                                                Головуючий у суді І інстанції: Новик В.П.
Провадження № 33/824/566/2021                                                                                                                Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
 
29 січня 2021 року                                                                  м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю ОСОБА_1 його захисника - адвоката Киченка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Киченка А.С. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року щодо 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді, 23жовтня 2020 року о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Палладіна, 32/34, в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
На вказану постанову захисник ОСОБА_1 - адвокат Киченок А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі № 759/20092/20 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
В обґрунтування своїх вимог вказав, що оскаржувана постанова винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального права та матеріального права. При розгляді справи суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. 
 
Так, в матеріалах справи відсутні дані, а саме документальні підтвердження, які б свідчили про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування даним транспортним засобом. Отже, з врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено працівником поліції передчасно, з порушенням норм КУпАП.
 
Сторона захисту вказує, що зібраними доказами не спростовано і не доведено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння  та враховуючи те, що останній не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, що є порушенням ст.ст. 265-1, 266 КУпАП та свідчить про очевидну відсутність для працівників поліції будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .
 
Крім того, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до найближчого закладу охорони здоров`я з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.     
 
При цьому, в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі відсутні прізвища, адреси свідків, при яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та складанні інших матеріалів про адміністративне правопорушення, а протокол підписано іншими невідомими особами. Наявні в протоколі підписи, нібито, свідків не відповідають підписам, що проставлені в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
 
Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Киченка А.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео з нагрудних камер поліцейських та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Вказані вимоги закону судом першої інстанціїбули дотримані не в повному обсязі.
 
Так, виходячи із фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108906 від 23 жовтня 2020 року, 23 жовтня 2020року о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Палладіна, 32/34, в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків (а.с. 1).
 
Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108906 від 23 жовтня 2020 року, письмові пояснення свідків та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
 
Між тим, з такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитися виходячи з наступного.
 
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). 
 
За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. 
 
Відповідно до п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
 
Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан  сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. 
 
Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
 
Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
 
В даному випадку факту наявності у  ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння доведено не було.
 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що підставою для його зупинки стало те, що він зупинився не в тому ряду. При цьому, жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього не було, оскільки він виконував всі запропоновані поліцейським дії для встановлення  наявності у нього стану наркотичного сп`яніння. Про наявність таких ознак поліцейський йому повідомив тільки після того, як в базі даних  виявив наявність щодо нього протоколу про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В зв`язку з наведеним він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
 
Із відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, доданого до протоколу вбачається, що в ході перевірки документів ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що у останнього наявний тимчасовий талон за порушення ним п. 2.5 ПДР України. Вказане і стало підставою для повторного направлення ОСОБА_1 до лікаря-нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився. 
 
Окрім цього, в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23 жовтня 2020 року, на які посилається суд першої інстанції, зазначено, що вони стали свідками, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак, саму пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмову від неї не заперечує і сам ОСОБА_1 .
 
На переконання апеляційного суду, дані письмові пояснення свідків не підтверджують жодним чином факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.
 
Більш того, в порушення ст.  256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 108906 від 23 жовтня 2020 року, не містить жодної інформації про свідків вказаного правопорушення / а.с.1/.
 
Крім того,апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП за наявності підстав вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, зобов`язаний тимчасово затримати транспортний засіб та відсторонити водія від керуванням транспортним засобом.
 
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, не відсторонили його від керування цим транспортним засобом та дозволили йому продовжувати управляти автомобілем.   
 
Крім того, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що підставою для зупинки автомобіля марки «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 було порушення ним п. 15.4 ПДР України.
 
При цьому, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення  ОСОБА_1 таких положень правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. 
 
 Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом.
 
В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів, постанова про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути визнана  обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно останнього закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,- 
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Киченка А.С. - задовольнити. 
 
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України - скасувати та провадження у справі закрити  на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

    Суддя                                                                                           О.М. Капічон