ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/129/21 Справа № 199/8351/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм таксі, проживає за адресою: 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, 

ВСТАНОВИВ:

       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Згідно з постановою суду першої інстанції, 10.11.2020 року приблизно о 15:50 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено» № НОМЕР_1 в районі будинку № 41 по вул.Вітчизняній у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) під час руху не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме дерево. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. Під час ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб не має.
       
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП для належного оформлення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновок суду про визнання його винуватим не ґрунтується на матеріалах справи. Зазначає, що він провину не визнав, а навпаки вказав про обставини які не були враховані працівниками поліції. Також зазначає, що протокол, фототаблиця та схема ДТП не відповідають інструкції, оскільки в них не була відображена повна та достовірна інформація події ДТП, зокрема не був зафіксований гальмівний шлях, місце сходження автомобіля з проїзної частини на узбіччя, а також інформація про розміщення уламків скла на ділянці дороги де відбулось зіткнення.

Вважає, що працівник поліції, який складав протокол а порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначив в протоколі коли для нього виникла небезпека для руху і відповідно коли він повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДР. Також протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди. На думку ОСОБА_1 , без усунення вищезазначених недоліків протоколу розгляд справи є неможливим. 

Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином. 
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП). 
       
       Мотиви апеляційного суду.
       Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є неспроможними.
       Судом першої інстанції, при винесені постанови стосовно ОСОБА_1 вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, а його висновки про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають матеріалам справи.
       Так, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №011385 від 10.11.2020 року; схемою місця ДТП від 10.11.2020 року та фото-таблицею до неї; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , згідно яких він свою провину визнав.
Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 під час надання пояснень в суді першої інстанції, свою вину визнав у повному обсязі. 
Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що протокол, фототаблиця та схема ДТП не відповідають інструкції, оскільки в них не була відображена повна та достовірна інформація події ДТП, зокрема не був зафіксований гальмівний шлях, місце сходження автомобіля з проїзної частини на узбіччя, а також інформація про розміщення уламків скла на ділянці дороги де відбулось зіткнення, у зв`язку з чим просив повернути матеріали справи до управління патрульної поліції для належного оформлення. 
Із вищезазначеними доводами суд апеляційної інстанції не може погодитись, оскільки з часу події ДТП минуло більше двох місяців і будь-якої слідової інформації на місці ДТП вже не існує, тому повернення матеріалів для дооформення буде безрезультатним з об`єктивних причин. 
В той же час, як видно зі схеми ДТП та фототаблиці до неї, які підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, в них зафіксовані достатні та необхідні відомості для встановлення фактичних обставин справи та для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 вважав, що працівник поліції, який складав протокол а порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначив в протоколі коли для нього виникла небезпека для руху і, відповідно, коли він повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДР. 
Такі доводи є безпідставними, оскільки порушення вимог пункту 12.3 ПДР, не інкримінувалось ОСОБА_1 , а протокол складений за порушення ним пункту 12.1 ПДР, порушення якого знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду в суді першої інстанції і під час перевірки в апеляційному суді.
Крім того, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП та фототаблиця, складені з дотриманням ст. ст. 254-256 КУпАП та відповідної інструкції, в ньому зазначена суть правопорушення та розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також зазначено, порушення якого саме пункту ПДР перебуває в причинно-наслідковому з настанням ДТП. 
Посилання ОСОБА_1 , що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, то як слушно зазначає в своїй апеляційній скарзі сам ОСОБА_1 , такі свідки зазначаються в протоколі у разі їх наявності. Виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_1 на місці ДТП не пояснював, що були свідки та просив їх опитати. 
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП або Інструкції під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, та спростовують доводи апелянта, що матеріалами не доведено вину останнього, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення. 
       На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року у справі стосовно  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                                О.П. Піскун