КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа №  757/2219/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/179/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
18 січня 2021 року                                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                  
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», треті особи: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Яценко Н.О.,-    
 
      встановив:
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
Просив стягнути з ПрАТ «АК «Київводоканал» на свою користь відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 11 692 грн 65 коп., відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 20 000 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 840 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 500 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 вересня 2019 року по проспекту Героїв Сталінграда у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo V50» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням працівника ПрАТ «АК «Київводоканал» ОСОБА_2 .
Автомобіль «VolvoV50» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .
Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 .
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПАТ «СК «Саламандра».
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 21 жовтня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo V50» д.н.з. НОМЕР_1 складає 37 127 грн 46 коп.
ОСОБА_1 проведено ремонт автомобіля «Volvo V50» д.н.з. НОМЕР_1 на СТО «Стар Сервіс». Вартість ремонту автомобіля становить 32 563 грн 19 коп., які сплачені ОСОБА_1 , що підтверджується нарядом-замовлення СТО «Стар Сервіс» № МС-90642, рахунком № МС-90716 та фіскальним чеком про оплату послуг.
ПАТ «СК «Саламандра» виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 22 870 грн 54 коп.
Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача різницю між загальною сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням.
Крім того позивач зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав через протиправну поведінку винуватця ДТП. Позивач деякий час був позбавлений можливості користуватися автомобілем, відповідач добровільно не відшкодував завдану шкоду, позивач був вимушений приймати участь у авто-товарознавчому дослідженні, здійснювати ремонт пошкодженого автомобіля. Були порушені звичайні життєві плани та звички.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн 00 коп.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. та витрати на  професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн 00 коп.
В апеляційній скарзі ПрАТ «АК «Київводоканал» просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.    
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Рішення оскаржується в частині стягнення моральної шкоди та розподілу судових витрат.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач переніс емоційний стрес, переживання, викликані пошкодженням автомобіля, необхідністю його відновлення, змінами в звичайному життєвому ритмі.
Визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн, суд першої інстанції виходив із того, що такий розмір відповідає перенесеним стражданням позивача, є достатнім, співмірним із завданою шкодою та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача, та не поставить відповідача у тяжкий матеріальний стан.
Стягуючи витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги задоволені частково, а тому з урахуванням принципу пропорційності підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 1 500 грн.
Проте повністю з такимим висновками суду погодитись не можна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Встановлено, що автомобіль позивача був пошкоджений у результаті винних дій працівника ПрАТ «АК «Київводоканал», який у добровільному порядку не відшкодував позивачу завдані матеріальні збитки.
Так, автомобіль, належний позивачу, зазнав механічних пошкоджень та потребував ремонту, який був проведений позивачем та склав 32 563 грн 19 коп. 
Враховуючи, що позивачу не було заподіяно тілесних ушкоджень, не завдано шкоди здоров`ю, пошкоджений автомобіль було відремонтовано протягом місяця з дати ДТП, транспортний засіб не потребував значного ремонту, доказів на підтвердження того, що позивач не міг користуватись автомобілем, що відповідно викликало б суттєві незручності у пересуванні позивачем не надано, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, який визначив суд першої інстанції, з 5 000 грн до 3 000 грн.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час дорожньо-транспортної пригоди позивачу тілесних ушкоджень завдано не було, ніякої шкоди здоров`ю не завдано, а страховою компанією виплачено страхове відшкодування за механічне пошкодження автомобіля, отже підстави для стягнення моральної шкоди відсутні, колегія суддів не приймає, оскільки моральна шкода в даному випадку полягає у вимушених змінах у життєвих стосунках позивача, у витраченому часі та зусиллях позивача необхідних для відновлення попереднього стану.
Відповідно до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У відзиві на позовну заяву представник ПрАТ «АК «Київводоканал» заперечував проти задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із їх недоведеністю та необґрунтованістю. 
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: угоду про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 року № 19/09.01-1, додаткову угоду № 1 до угоди про надання правової допомоги № 19/09.01-1 від 01 жовтня 2019 року, рахунок № 19/09.01-1-1.1, дублікати квитанцій № ІСКТЛ0115ОРЕU.1 від 15.01.2020, № P24A718969712A87630 від 16.01.2020.
Склад витрат, пов'язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.  
Так, матеріали справи не містять детального описуробіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Відсутній акт наданих послуг. 
Подані позивачем дублікати квитанції не свідчать про оплату послуг наданих за угодою про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 року № 19/09.01-1, оскільки у призначеннях платежу вказано: оплата за договором № 19/1002-2.
Враховуючи відсутність детального опису наданих послуг, детального розрахунку, акту прийому-передачі послуг за угодою про надання правової допомоги та відсутністю доказів на підтвердження оплати послуг адвоката, колегія суддів вважає, щовимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 29 вересня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди слід змінити, зменшивши розмір моральної шкоди з 5 000 грн до 3 000 грн. 
Рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, з врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, у розмірі 515 грн 37 коп.  
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                     
   постановив:
 
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»задовольнити частково.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, зменшивши її розмір з 5 000 грн до 3 000 грн.
Рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір в розмірі 515 грн 37 коп.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 18 січня 2021 року.

Головуючий                                                                                                Є.В. Болотов 

 
Судді:                                                                                                          О.Ф. Лапчевська

 
                                                                                                                     С.Г. Музичко