УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
01 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 686/9018/20
провадження № 51-399ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2021 року,
встановив:
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ухвалою від 07 грудня 2020 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого від 13 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження                                   № 42019020000000144.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 05 січня 2021 року залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , а ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року – без змін.
Не погоджуючись з указаними рішеннями судів, ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2021 року.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, зазначені положення кримінального процесуального закону встановлюють заборону оскарження у касаційному порядку ухвал слідчих суддів та ухвал апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали. Отже, касаційна скарга подана ОСОБА_4 на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Частиною 3 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                    ОСОБА_3