УХВАЛА

10 березня 2021 року  
Київ
справа №815/5165/15
адміністративне провадження №К/9901/1611/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного,
перевіривши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петрович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ПАТ «Імексбанк», про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, замінено стягувача ВНПФ «Перший національний відкритий пенсійний фонд» на його правонаступника за договірним зобов`язанням на НПФ «ВСІ».

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.  

Згідно із відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до суду 13 січня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України - ненадання документа про сплату судового збору, та визначено скаржнику строк на усунення виявлених судом недоліків тривалістю у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху на адресу суду 04 лютого 2021 року надійшла заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про усунення недоліків касаційної скарги із доказами сплати судового збору в сумі 2  102,00 грн (платіжне доручення № 281 від 02 лютого 2021 року).

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2021 року виправлено описку в ухвалі Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 815/5165/15, виклавши абзац 7 її мотивувальної частини в наступній редакції: «Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2  270,00 грн».

Ухвалою  Верховного Суду від 11 лютого 2021 року Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 815/5165/15 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом доплати судового збору у розмірі 168,00 грн.

На виконання вимог вищезгаданої ухвали до Верховного Суду 18 лютого 2021 року надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги шляхом доплати судового збору в розмірі 168,00 грн (платіжне доручення № 543 від 17 лютого 2021 року).

Оскільки заявником усунуто недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається поданою у день її первинного подання до суду.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Розгляд заяви в суді першої інстанції відбувався в порядку письмового провадження.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX.

Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вказує на недотримання судами попередніх інстанцій пункту 1частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Виклад таких підстав мотивує тим, що судами першої та апеляційної інстанції розгляд справи здійснено без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 травня 2018 року у справі № 913/54/16, від 11 липня 2018 року у справі № 908/1490/17 та постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 923/945/13.

Також, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 

Крім того, скаржник вказує на те, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права, а саме: статей 509, 512, 514 ЦК України у подібних правовідносинах у яких обов`язок неплатоспроможного банку з повернення активів покладається на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а також, що справа має виняткове значення для Фонду, оскільки за рішенням прийнятим у цій справі у нього виникає грошове зобов`язання перед НТ ВНПФ «ВСІ», яке не передбачене положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судових рішеннях обставинами справи дає можливість колегії суддів вважати, що у цій ситуації наявні обставини, визначені пунктом 4 частини четвертої, підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, і є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петрович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ПАТ «Імексбанк», про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 815/5165/15 за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» в особі ТОВ «Адміністратор недержавного пенсійного фонду «Пенсійне забезпечення» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петрович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - ПАТ «Імексбанк», про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний