справа № 361/8796/20 
головуючий у суді І інстанції Петришин Н.М.                    
провадження № 33/824/1639/2021
головуючий суддя  Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року
у справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 21 листопада 2020 року близько 21 год. 43 хв. по вул. Механізаторів, 1, в с. Красилівка Броварського району Київської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невнятна мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, ухваленою з порушенням вимог процесуального права, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи з огляду  на таке.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на доказах, які викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності та які отримані з порушенням встановленого законом порядку.
Судом першої інстанції не враховано пояснень наданих ОСОБА_1 та показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .
Уривки відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля, надані працівниками поліції вибірково та не були приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення.
Підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - відсутні.  Автомобіль не було зупинено працівниками поліції, вони підійшли до автомобіля, що стояв припаркований. Відсутні будь-які докази зупинення транспортного засобу поліцейськими.
Також апелянт зазначає, що у автомобілі знаходилось декілька осіб, у тому числі брат ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - ОСОБА_1 . Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснень, щодо керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Тому на думку апелянта, оскільки транспортний засіб у русі не перебував, та за відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 керував цим транспортним засобом, ОСОБА_1 не підлягав огляду на стан сп`яніння, а відтак вимога працівників поліції щодо проходження огляду була незаконною.
Матеріали відеозапису з нагрудної камери працівників поліції апелянт вважає неналежним та недопустимим доказом своєї винуватості, оскільки відеозапис не повний, посилаючись на Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».
Також апелянт зазначає, що після складання протоколу, інспектор поліції не забороняв ОСОБА_1 керувати автомобілем. Працівники поліції не затримали тимчасово транспортний засіб і не відсторонили водія від керування транспортним засобом.
 
ОСОБА_1 разом зі своїм представником - адвокатом Горобівським І.Г. у судовому засіданні Київського апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити та скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозаписи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді цієї справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Всупереч, заявленим доводам апеляційної скарги про те, що автомобіль не було зупинено працівниками поліції, вони підійшли до автомобіля, що стояв припаркований, - на відеозаписі з відео реєстратора службового авто працівників поліції, чітко видно, що транспортний засіб був у русі, після повороту здійснив зупинку. 
Вказані обставини щодо зупинки автомобіля працівниками поліції були підтверджені ОСОБА_1 в судовому засіданні першої інстанції, де він зазначив, що після святкування дня народження знайомого, рухався в автомобілі марки «ВАЗ» у якості пасажира, за кермом вказаного автомобіля перебував його брат ОСОБА_1 , та по вул. Механізаторів, без законних підстав, на службовому автомобілі за допомогою проблискових маячків їх зупинили працівники поліції .
Вказані обставини щодо зупинки автомобіля працівниками поліції були підтверджені і свідком ОСОБА_1 .
Всупереч, заявленим доводам ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_1 , що водійські двері неможливо було відчинити, тому вони вийшли через передні пасажирські двері, - на відеозаписі з відео реєстратора службового авто працівників поліції, чітко видно, що інспектор поліції, підійшовши до транспортного засобу, відкрив передні двері транспортного засобу зі сторони водія. 
Вбачається, що за кермом нікого не було, ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, вийшов через передні двері автомобіля з правої сторони.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом з відео реєстратора службового автомобіля поліції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 475441 від 21 листопада 2020 року, відповідно до якого 21 листопада 2020 року об 21 год. 43 хв. у Броварському районі Київської області в с. Красилівка по вул. Механізаторів 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неестетична хода, невиразна річ. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 3);
- на відеозаписі з відео реєстратора службового автомобіля працівників СРПП № 1 Броварського ВП ГУНП в Київській області, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП 21 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 
- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 21 листопада 2020 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5, 6),
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 4);
- у розписці, згідно з якої ОСОБА_1 забрав автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 3).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно, відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.
За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до пунктів 6, 7 розділу 1 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до частин 4, 5 статті 266 КУпАП: огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Таким чином, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не допущено порушення статей 256, 254 КУпАП, отже порушення прав ОСОБА_1 гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, - відсутнє.  
За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

 

Суддя                                                                                                      Г.І. Мостова