Ухвала
 
13 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 466/245/16-ц
провадження № 61-15511св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В.,   Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
відповідач  - ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 
треті особи: Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_5 , яка діє в свої інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , треті особи: Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби (далі - Шевченківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області), органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловою площею.  
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року, позов задоволено.
Визнано ОСОБА_5 разом з малолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Знято ОСОБА_5 разом з малолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. 
Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року скасовано,  справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року  залишено без змін.
У березні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
У червні 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року - без змін. 
Ухвалою Верховного Суду  від 15 травня 2018 року  відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У травні 2018 року справа № 466/245/16-ц надійшла до Верховного Суду. 
16 квітня 2020 року справа передана судді-доповідачу Дундар І. О. 
Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
Ухвалою Верховного Суду від  17 червня 2020 року касаційне провадження у справі № 466/245/16-ц зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 447/455/17.
13 жовтня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20), яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 грудня 2020 року.
Статтею 254 ЦПК України встановлено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, та те, що перестали існувати обставини, які були підставою для зупинення касаційного провадження у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне поновити касаційне провадження у справі                                        № 466/245/16-ц.
Керуючись пунктом 14 частини першої статті 253, статями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ: 
Поновити касаційне провадження у справі № 466/245/16-ц за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до   ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , треті особи: Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловою площею, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                  В. І. Крат
Судді:                                                                            Н. О. Антоненко
І. О. Дундар
                                                                                     Є. В. Краснощоков
                                                                                                           М. М. Русинчук