Справа № 465/7042/19                                         Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С. 
Провадження № 22-ц/811/2046/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 
Категорія справи:42

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П.,                                                          суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
                               за участю секретаря Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Павленка Сергія Валерійовича, представника Акціонерного товариства «КредоБанк», на рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 червня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Кредобанк» (в подальшому – «Банк»), треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна та відділ ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 2538, вчиненого 03.09.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., про звернення стягнення на транспортний засіб Land Rover Discovery, 2017 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1999, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , що належать позивачу на праві власності (в подальшому – «виконавчий напис» та «спірний автомобіль»). 
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 23.03.2018 року між позивачем та АТ «Кредобанк» укладено кредитний договір № 16060/2018, на забезпечення виконання умов якого 23.03.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір застави, предметом якого є вищезгаданий спірний автомобіль вартістю 1 302 950 грн.
У зв`язку із неналежним виконанням позивачем взятих на себе кредитних зобов`язань за заявою Банку 03.09.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на спірний автомобіль, на підставі якого 09.10.2019 року державним виконавцем Дубенського міськрайонного відділу ЖВС Єрмолаєвою Т.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60259900 про стягнення з позивача 535 556 грн. 87 коп., а 19.11.2019 року - про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, покликаючись на те, що сума заборгованості не була безспірною, оскільки така обчислена у гривневому еквіваленті за курсом долара США – без урахування того, що кредит позивач отримував у національній валюті, а також на те, що позивач, в порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» не отримував письмову вимогу від Банку про усунення порушень і за відсутності підтвердження ознайомлення позивача з обчисленим Банком розрахунком боргу у нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 03 вересня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 2538 про звернення стягнення на рухоме майно, а саме транспортний засіб Land Rover Discovery, 2017 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1999, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , за рахунок коштів отриманих від реалізації якого задоволити вимоги АТ «Кредобанку» в загальній сумі 535 556 грн. 87 коп., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 131-137).

Дане рішення оскаржив представник Банку.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і процесуального права.
Вважає, що нотаріусом виконавчий напис вчинено правомірно, оскільки 20 червня 2019 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави від 23.03.2018 року було зареєстровано звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (а.с. 140-143).

Позивач ОСОБА_1 , отримавши ще 01 вересня 2020 року апеляційну скаргу Банку та ухвалу Львівського апеляційного суду від 27 липня 2020 року з пропозицією подати відзив на цю апеляційну скаргу (а.с. 163), відзиву на апеляційну скаргу до суду так і не подав.

В подальшому позивач ОСОБА_1 і його представник, адвокат Мацей А.М., будучи своєчасно (04 січня 2021 року) належним чином повідомленими про апеляційний розгляд справи, призначений на 11-00 год. 01 березня 2021 року (а.с. 188, 189, 190, 192, 198, 199, 210), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, задоволення позовних вимог, а відтак – визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд мотивував тим, що відповідач (Банк) не подав до суду доказів реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на спірний автомобіль.

В той же час, апелянтом в обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги долучено до неї Витяг № 60362017 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна змін, згідно якого 20 червня 2019 року реєстратором Львівської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Сліпець О.Я. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі Договору застави від 23.03.2018 року було зареєстровано зміну обтяження, а саме: зареєстровано звернення стягнення (а.с. 149).

Статтею 28 (абзац 2) Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у випадку, коли протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.
Як вже зазначалося вище, звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано 20.06.2019 року, відповідно, 30 днів сплинуло 20.07.2019 року. В цей період позивачем ОСОБА_1 зобов`язання перед Банком виконано не було, заборгованість погашеною не була і предмет обтяження (спірний автомобіль) переданий Банку не був: доводів про це в позовній заяві не наведено і матеріали справи таких не містять.
Відтак, 03.09.2019 року нотаріус вправі був вчинити виконавчий напис про звернення стягнення на спірний автомобіль.

Позивач не подав до суду і матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості позивача перед Банком за договором кредиту від 23.03.2018 року, поданих Банком нотаріусу для вчинення останнім виконавчого напису (а.с. 46-47), а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.
Відтак, доводи позовної заяви, які ставлять під сумнів безспірність заборгованості позивача перед Банком, до уваги прийматися не можуть: як такі, що ґрунтуються лише на припущеннях і не обґрунтовані відповідними розрахунками.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи, а також зроблені з порушенням норм процесуального права (статей 12 та 81 ЦПК України: про змагальність сторін та їх обов`язок доказування, а також про неприпустимість припущень), підлягає скасуванню з ухваленням нового – про відмову у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Павленка Сергія Валерійовича, представника Акціонерного товариства «КредоБанк», задовольнити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 червня 2020 року скасувати.

       Ухвалити нову постанову, якою відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 2538, вчиненого 03.09.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., про звернення стягнення на транспортний засіб Land Rover Discovery, 2017 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1999, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , що належать позивачу на праві власності.

       Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 1 152 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 01 березня 2021 року.

Головуючий:                                                 Цяцяк Р.П.
       
       Судді:                                                                 Ванівський О.М.

                                                                        Шеремета Н.О.