ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року                                                                                      Справа № 918/240/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. ,  суддя Коломис В.В. 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" на рішення Господарського суду Рівненської області від 29.09.2020р. (повний текст - 07.10.2020р.) у справі №918/240/20 (суддя Горплюк А.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"
про стягнення штрафних санкцій в розмірі 107 527 грн 79 коп

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до ч.13 ст.8, ч.3 ст.252 та ч.ч.2, 10 ст.270 ГПК України

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.09.2020р. у справі №918/240/20 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"  про стягнення штрафних санкцій в розмірі 107 527 грн 79 коп. Стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 107 527 грн 79 коп та 2102 грн витрат по оплаті судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№2983/20 від 29.10.2020р.).
На думку скаржника спірним є питання трактування та застосування п.10.1 та п.13.3 Договору про постачання електричної енергії, укладеного між ТОВ "Сільпо-Фуд" та ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".
Апелянт зазначає, що ні Законом України «Про ринок електричної енергії», ні Правилами роздрібного ринку електричної енергії (надалі по тексту - ПРРЕЕ) не визначено строків повідомлення споживачем попереднього електропостачальника про зміну електропостачальника, оскільки процес зміни споживачем електропостачальника забезпечується суб`єктами (учасниками) ринку електричної енергії, а дії самого споживача обмежуються повідомленням нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника (Правилами визначено лише загальний строк проведення процедури зміни електропостачальника, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення).
Щодо обов`язку споживача, який має чинний договір про постачання електричної енергії з фіксованим терміном (строком) дії, про повідомлення нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору, то такий обов`язок, по-перше, стосується нового електропостачальника, а не позивача у справі, по-друге, вказаний строк знаходиться у безпосередньому зв`язку із загальним строком процедури зміни електропостачальника, який, як зазначалося, не перевищує 21 календарний день.
Також, не встановлено чітких строків в межах яких новий енергопостачальник зобов`язаний попередити попереднього електропостачальника (позивача) про намір споживача (відповідача) укласти з ним договір про постачання електричної енергії.
Вказаними нормативними актами встановлено лише період протягом якого має бути завершена зміна електропостачальника за ініціативою споживача та строк в межах якого споживач повинен повідомити нового електропостачальника, а не попереднього електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.
З посиланням на положення п.2 ч.1 ст.58, ч.1 ст.59 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пп.5.5.1, 6.1, 6.2, 6.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії скаржник стверджує, що Договір про постачання електричної енергії споживачу від 07.05.2019р. №71001000313 та заява-приєднання до даного Договору є початком процедури зміни електропостачальника/позивача. Тобто зміна електропостачальника/позивача відбулася з дотриманням строків та більш ніж за 21 календарний день. Порушень зі сторони скаржника немає.
На думку відповідача помилковим є висновок суду першої інстанції, що відповідач реалізував своє право на зміну електропостачальника з 01.06.2019р., у зв`язку з чим за його ініціативою було достроково розірвано договір про постачання електричної енергії споживачу, строк дії якого визначено до 31.12.2019р., а відтак, наведене є підставою для застосування попереднім постачальником електричної енергії до споживача штрафних санкцій.
Посилається на практику, викладену у рішеннях Господарського суду Рівненської області від 05.08.2020р. у справі №918/239/19, від 16.01.2020р. у справі №918/845/19, від 25.02.2020р. у справі №918/808/19, від 25.02.2020р. у справі №918/282/120, постанові Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020р. у справі №905/1033/19, постановах Північно-західного апеляційного суду від 13.07.2020р. у справі №918/808/20, від 21.08.2020р. у справі №918/286/20, від 10.07.2020р. у справі №918/282/20, від 10.04.2020р. у справі №918/845/19, постановах Верховного Суду від 17.02.2020р. у справі №914/543/19, від 31.10.2019р. у справі №914/545/19.
На підставі викладеного просить суд скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 29.09.2020р. у справі №918/240/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 29.10.2020р.
З огляду на викладене, листом №918/240/20/5761/20 від 30.10.2020р. належним чином оформлені матеріали справи №918/240/20 витребувано з Господарського суду Рівненської області.
Матеріали справи №918/240/20 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 18.11.2020р.
При цьому, головуючий суддя Саврій В.А. з 17.11.2020р. по 25.11.2020р. перебував на лікарняному.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" на рішення Господарського суду Рівненської області від 29.09.2020р. у справі №918/240/20. Запропоновано позивачу у строк - до 16.12.2020р. надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
09.12.2020р. (вх.№8171/20) на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" надійшла відповідь на апеляційну скаргу.
Позивач вважає рішення суду першої інстанції у справі законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно досліджених матеріалів справи, а також таким, що повністю відповідає вимогам матеріального та процесуального права. 
Звертає увагу, що відповідач в апеляційній скарзі вказує, що позивача листом від 10.05.2019р. №05-УРЗ повідомлено про зміну електропостачальника. Однак, до матеріалів справи під час розгляду справи в першій інстанції відповідач такого листа не долучив. Натомість під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач зазначав, що позивача про зміну електропостачальника повідомлено листом від 10.05.2019р. №18-20/3535. Однак, автором вказаного документу є ПрАТ «Рівнеобленерго», а не ТОВ «Сільпо-Фуд».
Споживач змінив діючого електропостачальника з 01.06.2019р., в результаті чого договір з TOB «РОЕК» достроково розірваний з ініціативи споживача, оскільки він був укладений до 31.12.2019р.
На підставі викладеного позивач просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції без змін.
10.12.2020р. (вх.№8230/20) на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" надійшло клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. 
Ухвалою суду від 14.12.2020р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" у задоволенні клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги з повідомленням учасників справи (вх.№8230/20 від 10.12.2020р.).

Розглядом матеріалів справи встановлено.
28.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - постачальник), з однієї сторони, яке виступило постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (надалі - споживач), з другої сторони, яке виступило споживачем, укладено договір №9038-ВЦ про постачання електричної енергії споживачу (т.1, арк.справи 13-19).
Відповідно до пункту 2.1. Договору постачальник зобов`язується продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі, передбачені умовами договору.
Положеннями пункту 5.1. Договору передбачено, що розрахунок за електричну енергію здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
До прав споживача, відповідно до підпункту 10 пункту 6.1. Договору, належить право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань, відповідно до пункту 9.1. Договору, сторони несуть відповідальність, передбачену договором, його додатками та чинним законодавством.
Споживач, відповідно до пункту 10.1. Договору, має право у будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).
Зміна постачальника електричної енергії, згідно пункту 10.2. Договору, здійснюється відповідно до порядку, встановленим Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою №312 від 14.03.2018р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - Правила №312).
У відповідності до пункту 13.1., Договір укладений на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання і договірних величин споживання електричної енергії та укладається на строк до 31 грудня 2019 року, але підлягає обов`язковому перегляду протягом 10 днів від дати вказаної в п.2 Розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії".
За умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору (п.13.3 Договору).
Пунктом 8 комерційної пропозиції №2.02/1-РОЕК (Додаток 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу, т.1, арк.справи 21-23), встановлено, що у випадку не повідомлення (повідомлення з порушенням строків) Постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору Споживачем, Споживач сплачує штраф у розмірі вартості електричної енергії, заявленої Споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці, в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору.
Зазначений договір з додатками підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" отримало від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" лист №18-20/3535 від 10.05.2020р., в якому повідомлялось про зміну споживачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" 01.06.2019р. діючого електропостачальника ТОВ "РОЕК" на нового Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго".
30.01.2020р. ТОВ "РОЕК" направило на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд" претензію із вимогою про стягнення штрафу. В обґрунтування зазначено, що споживачем всупереч умовам договору не повідомлено діючого постачальника про зміну електропостачальника, тому споживачу нараховано штраф у розмірі 107527 грн. 79 коп., оскільки прогнозований обсяг споживання електричної енергії споживачем у травні 2019 становив 59 000 кВт.год., а ціна електричної енергії для ТОВ "Сільпо-Фуд" у травні 2019 становила 1,822505 грн за 1 кВт.год. Лист отриманий відповідачем, однак залишений без уваги та задоволення.
Відповідач не оплатив заявлений позивачем штраф, з огляду на що ТОВ "РОЕК" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "Сільпо-Фуд" за захистом своїх прав та інтересів на підставі п.13.3. Договору та п.8 Комерційної пропозиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відповіді на скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
За змістом частин 1, 4, 7 ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору у відповідності до законодавства (частина 1статті 180 ГК України).
Сторонами укладено договір який є публічним договором приєднання, розробленим з урахуванням вимог Правил і положень Закону України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
За змістом статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.
Згідно ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.
Відповідно до статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.
Згідно п.1.1.1 Правил №312 цей нормативно-правовий акт регулює взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Відповідно до пункту 3.1.8 Правил №312 договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.
Як встановлено п.10 ч.7 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.
Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 Правил №312).
За змістом пункту 6.1.3 Правил №312 зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.
Положення вказаного пункту 6.1.3. Правил №312 містить єдине виключення щодо застосування штрафної санкції за дострокове розірвання договору, а саме розірвання договору в період за 21 день до закінчення строку його дії.
Враховуючи положення пункту 13.3 Договору в усіх інших випадках, дострокове розірвання договору за ініціативою споживача тягне за собою виникнення у попереднього постачальника права на застосування штрафних санкцій до споживача.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 ЦК України).
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частинами 1 і 2 статті 598 цього Кодексу зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
В даному випадку і договором, і законом передбачено право споживача в односторонньому порядку розірвати договір з попереднім постачальником електроенергії та укласти договір з новим постачальником, для чого передбачено певну процедуру.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було дотримано процедуру зміни електропостачальника, обумовлену законодавством та договором. Проте, обов`язковим для виконання сторонами договором сторони передбачили обов`язок споживача повідомляти постачальника про намір змінити електропостачальну організацію та встановлено строки такого повідомлення, крім того, передбачено наслідки невиконання обов`язку з повідомлення у вигляді штрафу.
Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що повідомив позивача про наміри змінити електропостачальну організацію листом від 11.05.2019р. №05-УРЗ (т.1, арк.справи 66, оборот), однак жодних доказів на підтвердження зазначеного відповідачем подано не було.
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на практику вирішення спорів у справах №918/239/19, №918/845/19, №918/808/19; №905/1033/19, №918/286/20, №918/282/20, №918/845/19, №914/543/19, №914/545/19, оскільки, як вбачається із судових рішень по даних справах, споживачі електричної енергії повідомляли постачальника про намір змінити електропостачальника за 21 день до такої зміни.
З огляду на викладені вище норми Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил №312, вбачається, що чинним законодавством передбачається можливість застосування штрафних санкцій до споживача за дострокове припинення договору про постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Як встановлено ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ч.1 ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Як встановлено ч.ч.1,3 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Так, відповідно до ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до п.13.3 Договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.
Про те, що споживач змінює електропостачальника з 01.06.2019р. позивачу стало відомо від ПАТ "Рівнеобленерго", яке є оператором системи розподілу, і яке в травні 2019 року повідомило про таку зміну електропостачальника.
При цьому, факт зміни ТОВ "Сільпо-Фуд" електропостачальника з 01.06.2019р. сторонами не заперечується.
Пунктом 13.5 Договору, врегульовано, що дія цього договору припиняється, зокрема, у разі зміни електропостачальника.
Відповідно до умов пункту 13.1 Договору, він укладається на строк, визначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач.
В пункті 9 комерційної пропозиції №2.03/1-РОЕК (додаток № 2 до договору), зазначено, що договір діє по 31.12.2019р. включно.
Відтак, між сторонами у даній справі укладено договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим строком його дії.
Згідно п.10.1 Договору споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).
Відповідно до пункту 13.3 Договору, за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.
Відтак, пунктом 13.3 Договору передбачено безумовне право постачальника на застосування штрафних санкцій, виключно у випадку наявності однієї підстави - дострокового розірвання договору. Це ж положення договору відсилає до комерційної пропозиції виключно в частині виду штрафних санкцій, зазначених в ній.
Пунктом 8 комерційної пропозиції №2.02/1-РОЕК (Додаток 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу), встановлено, що у випадку не повідомлення (повідомлення з порушенням строків) Постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору Споживачем, Споживач сплачує штраф у розмірі вартості електричної енергії, заявленої Споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці, в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору.
Таким чином, умовами договору, передбачена відповідальність за дострокове розірвання договору (п.13.3. Договору), а комерційною пропозицією визначено вид та розмір штрафної санкції, а саме штраф у розмірі вартості електричної енергії, заявленої споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці, в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за змістом п.13.3 Договору дострокове розірвання договору за ініціативи споживача, є безумовною підставою для застосування штрафних санкцій, і таке положення договору, в силу ст. 629 ЦК України, є обов`язковим до виконання.
Відповідач реалізував своє право на зміну електропостачальника з 01.06.2019р., у зв`язку з чим за його ініціативою було достроково розірвано договір про постачання електричної енергії споживачу, строк дії якого визначено до 31.12.2019р., а відтак, наведене є підставою для застосування попереднім постачальником електричної енергії до споживача штрафних санкцій.
Учасники господарських відносин, відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.
У даному випадку постачальник просить суд стягнути із споживача штрафні санкції, передбачені договором та додатками до нього.
Штрафними санкціями, відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Положеннями ч.4 ст.231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено законом, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у визначеній грошовій сумі, тощо.
Перевіривши в апеляційному провадженні наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що останній є  арифметично вірним та обґрунтованим.
Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як встановлено ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 107 527 грн 79 коп.
Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" на рішення Господарського суду Рівненської області від 29.09.2020р. у справі №918/240/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.
Повний текст постанови складено 18.01.2021р.

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Дужич С.П.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.