ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1977/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:  
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,
секретар судового засідання - І.В. Іванов,

за участю представників сторін: 
від позивача: не з`явився,
від відповідачів: Є.В. Волканов, адвокат КС "ПФС" 
від третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, адвокат М.О. Калашнікова (від              ОСОБА_1 ), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 (суддя           Рога Н.В., м. Одеса, повний текст складено 23.11.2020) 
у справі № 916/1977/20 
за позовом ОСОБА_2 
до відповідачів: 
1. Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка"
2. Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації 
за участі третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 
про визнання неправомочними установчих зборів, визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування запису про проведення державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:  

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02 листопада 2020р. у справі №916/1977/20 у задоволенні позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" (далі - КС "ПФС", Спілка)  про визнання установчих зборів засновників КС "Промислово-фінансова спілка" від 17.11.2003 неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС "ПФС" №1 від 17.11.2003 та скасування державної реєстрації Спілки шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №15561200000001961 від 14.10.2004 відмовлено повністю.
У письмових поясненнях, що надійшли до місцевого господарського суду 21.10.2020 від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , ним було визначено орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 47650 грн. 
02.11.2020 від ОСОБА_4 надійшла заява щодо розміру судових витрат, в якій третя особа зазначила, що остаточний розмір судових витрат, які ним понесено у зв`язку із розглядом справи, та докази буде подано до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. 
06.11.2020 надійшла заява ОСОБА_4 щодо витрат у зв`язку із розглядом справи, у якій він зазначив, що відповідно до положень ч.1 ст.124, ч.2 ст.161 ГПК України орієнтовний розрахунок суми судових витрат ним було визначено у своїх поясненнях. Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи зазначені положення закону, відповідну заяву ОСОБА_4 було подано безпосередньо у залі судових засідань під час закінчення дослідження судом доказів у справі, до початку судових дебатів, а докази на підтвердження заяви додано як до пояснень, що надані до суду 21.10.2020, так і до заяви, що надійшла до суду 06.11.2010. 
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 6255 грн 68 коп. В решті - відмовлено.           
Не погодившись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати вказане додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення. Так, апелянт зазначив, що ОСОБА_4 помилково залучений до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, а чинний ГПК України прямо не дає право даній особі самостійно, без сторони, на боці якої він був залучений третьою особою, звертатися за компенсацією своїх судових витрат.
          У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просив залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове судове рішення - без змін.
19.01.2021 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" на вказану апеляційну скаргу, в якому Спілка просила скасувати вказане судове рішення, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 . У даному відзиві також було заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.01.2021 клопотання Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 у справі № 916/1977/20 задоволено; поновлено Кредитній спілці "Промислово-фінансова спілка" строк для подання відзиву на вказану апеляційну скаргу, хоча ОСОБА_4 у своїх запереченнях від 25.01.2021 просив повернути відзив спілки без розгляду з огляду на пропущення строку його подання, а у разі прийняття судом іншого рішення щодо відзиву, встановити строк на подання відповіді на відзив.
25.01.2021 від ОСОБА_4 надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали у зв`язку із зловживанням процесуальними правами адвокатом Волкановим Є.В., оскільки додаткове рішення не стосується відповідача - КС "ПФС", інтереси якої він представляє, а тому у нього не було підстав для подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення, тобто у нього є конфлікт інтересів.
Вказане клопотання відхилене судовою колегією як необґрунтоване, оскільки подання відзиву на апеляційну скаргу є процесуальним правом учасника процесу, яким у даному випадку є відповідач - КС "ПФС", інтереси якого представляє адвокат Волканов Є.В. При цьому судова колегія зазначає, що наявність конфлікту інтересів у розумінні відповідних норм Закону України «Про адвокатуру та     адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики може мати наслідком виключно дисциплінарну відповідальність адвоката у порядку, встановленому названим Законом.
У судовому засіданні 26.01.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 09.02.2021 о 09:30 год, про що присутні учасники справи були повідомлені під розписку, а інші учасники справи - відповідною ухвалою. 
          У судовому засіданні 09.02.2021 представник КС "ПФС" просив скасувати вказане вище додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, а присутні треті особи просили відмовити у задоволенні скарги.
          Заслухавши представника КС "ПФС", третіх осіб - ОСОБА_4 ,            ОСОБА_5 і представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.  
          Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.11.2020 у справі №916/1977/20 у задоволенні позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки (далі - КС») «Промислово-фінансова спілка» про визнання установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» від 17.11.2003р. неправомочними, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників КС «Промислово-фінансова спілка» №1 від 17.11.2003 та скасування державної реєстрації КС «Промислово-фінансова спілка» шляхом скасування запису про проведення державної реєстрації за №15561200000001961 від 14.10.2004 відмовлено повністю.
21.10.2020 до місцевого господарського суду надійшли письмові пояснення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 , у яких він заперечував проти задоволення позову             ОСОБА_2 у повному обсязі та зазначив орієнтовний розрахунок суми судових витрат у розмірі 47650 грн., а 02.11.2020  - заява згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо розміру судових витрат, в якій третя особа вказала, що остаточний розмір судових витрат, понесених ним у зв`язку із розглядом справи, та докази буде подано до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.  
06.11.2020 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_4 щодо витрат у зв`язку із розглядом справи, у якій він зазначив, що витрати у зв`язку із розглядом справи складаються з: - витрат на поштове відправлення учасникам справи пояснень з додатками, що становить 134 грн 68 коп.; - витрат на послуги Інтернет - телефонії у розмірі 300 грн; - витрат на проїзд у міському транспорті до суду і назад у загальному розмірі 112 грн (16 поїздок х 7 грн) з метою подання заяви про залучення до участі у справі у якості третьої особи, участь у судових засіданнях, подання заяви та доказів щодо понесених судових витрат; - витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн відповідно до договору надання правової допомоги №17-08/20 від 17.08.2020., акта №1 приймання-передачі виконаних послуг від 04.11.2020р., Рахунка-Акта №1 від 04.11.2020, а також витрат на ксерокопіювання, друк печатних текстів заяв, клопотань, пояснень, додатків до заяв, клопотань, пояснень у розмірі 154 грн.
Розглянувши зазначену заяву, Господарський суд Одеської області додатковим рішенням від 23.11.2020 стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 6255 грн 68 коп., в решті - відмовив.  
Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. 
Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:
1) наказного провадження;
2) позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Судова колегія зазначає, що справа №916/1977/20 розглядалась в порядку загального позовного провадження, та рішення Господарського суду Одеської області від 02.11.2020 було ухвалено в судовому засіданні з викликом сторін.
Проте всупереч вимогам ч. 3 ст. 244 ГПК України додаткове рішення у справі              № 916/1977/20 Господарський суд Одеської області ухвалив 23.11.2020, по-перше, у порядку спрощеного позовного провадження справу, без виклику сторін, а по-друге, з пропуском десятиденного строку на його прийняття.
          Відтак, господарський суд першої інстанції порушив приписи ч. 3 ст. 244 ГПК України, ухваливши оскаржуване додаткове рішення Господарський суд Одеської області за заявою ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи № 916/1977/20, у порядку спрощеного позовного провадження, без призначення вказаної заяви до розгляду у судовому засіданні з викликом учасників справи (у справі наявний лише протокол окремої процесуальної дії від 23.11.2020), у той час як дана заява підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що в силу п. 7 ч. 3 ст. 277 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування даного судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.  
          Так, розглядаючи заяву ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи № 916/1977/20, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
За приписами ч. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2020 залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, зокрема, ОСОБА_4 , який 21.10.2020 звернувся з поясненнями, у яких, зокрема, зазначив орієнтовний розрахунок суми судових витрат. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
В силу ч. 8 ст.129 вказаного Кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4 було дотримано вищевказані приписи господарського процесуального закону щодо заявлення вимог про відшкодування судових витрат, які особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.1, ч.3 ст. 123 ГПК України).
Як вбачається з заяви ОСОБА_4 про відшкодування йому витрат у зв`язку із розглядом справи та наданих до матеріалів справи доказів, зазначені витрати складаються з витрат на правову допомогу та інших витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Стосовно витрат названої третьої особи, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, до яких ОСОБА_4 віднесено:
- витрати на поштове відправлення учасникам справи пояснень з додатками, що становить 134 грн 68 коп. та підтверджується поштовими накладними та фіскальними чеками, витрати на поштові конверти у розмірі 9 грн. (1 грн 50 коп. х 6 шт.),
- витрати на послуги Інтернет-телефонії у розмірі 300 грн, виходячи з абонентної плати за тарифом 150 грн на місяць за два місяці (вересень-жовтень), 
- витрати на проїзд у міському транспорті до суду і назад у загальному розмірі 112 грн (16 поїздок * 7 грн) з метою подання заяви про залучення до участі у справі у якості третьої особи, участь у судових засіданнях, подання заяви та доказів щодо понесених судових витрат, 
- витрати на ксерокопіювання, друк печатних текстів заяв, клопотань, пояснень, додатків до заяв, клопотань, пояснень у розмірі 154 грн, що підтверджується договором на послуги друку та ксерокопіювання від липня 2020р. та кількістю аркушів наданих до суду документів.
Вищеперелічені витрати підлягають відшкодуванню у частині витрат на поштове відправлення учасникам справи пояснень з додатками, що становить 134 грн 68 коп. та витрат на поштові конверти у розмірі 9 грн., та витрат на проїзд у міському транспорті до суду і назад у загальному розмірі 112 грн.
Водночас витрати на оплату Інтернет-телефонії у розмірі 300 грн, виходячи з абонентної плати за тарифом 150 грн на місяць за два місяці (вересень-жовтень), є необґрунтованими, так як третьою особою не доведено, що саме ОСОБА_4 було сплачено у вересні та жовтня 2020 року абонентну плату за тарифним планом «Smart» від компанії Київстар та що використання таких послуг було пов`язане саме з розглядом справи №916/1977/20.
Заявлені вимоги на ксерокопіювання, друк печатних текстів заяв, клопотань, пояснень, додатків до заяв, клопотань, пояснень у розмірі 154 грн, також не підлягають задоволенню, оскільки наданий договір на виконання роботи від 2019 року жодним чином не свідчить про виконання робіт з ксерокопіювання паперових документів саме для надання у справу №916/1977/20, при цьому відповідний акт виконаних робіт до матеріалів справи не надано. Згідно з розрахунковою квитанцією №0555557 та п.2.1 договору роботи з ксерокопіювання було здійснено 05.11.2020, у той час як рішення у даній справі було ухвалено 02.11.2020, та всі пояснення, клопотання та докази подані ОСОБА_4 до прийняття судом рішення у справі. Заява щодо витрат у зв`язку із розглядом справи, що надійшла до місцевого господарського суду 06.11.2020, на адресу інших учасників справи не направлялася, єдиним документом, який наданий до цієї заяви у копії є договір на виконання роботи від 2019 на 1 аркуші.  
Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн відповідно до договору надання правової допомоги №17-08/20 від 17.08.2020, акта №1 приймання-передачі виконаних послуг від 04.11.2020, рахунку-акта №1 від 04.11.2020, слід зазначити наступне. 
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно із договором №17-08/20 від 17.08.2020, укладеним між адвокатом Гаврилюк Юлією Ігорівною та ОСОБА_4 (Клієнт), адвокат зобов`язується надати Клієнту таку правову допомогу: консультування, складання процесуальних документів, захист прав та представництво інтересів у Господарському суді Одеської області з питань визнання недійсними рішень установчих зборів по справі №916/1977/20. 
Пунктом 4.2.2 даного договору передбачено, що адвокат зобов`язаний надати Клієнту письмовий звіт за фактично виконану роботу з зазначенням виду такої роботи, кількості витраченого робочого часу адвоката на вимогу Клієнта. 
За умовами п. 5.1 договору за надання правової допомоги відповідно до п.1.1 договору Клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 10000 грн, а також Клієнт сплачує адвокату 1000 грн за участь у кожному судовому засіданні.  
Клієнт здійснює оплату Адвокату, вказану у п.5.1 договору на протязі 1 місяця з моменту виконання рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу. В час роботи включено час консультацій, підготовка документів (п.6.1 договору). 
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»    визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений за їх взаємною домовленістю. Разом з тим для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи є їх розмір обґрунтованим.
Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з актом №1 приймання-передачі виконаних послуг за договором про надання правової допомоги №17-08/20 від 17.08.2020, що був складений адвокатом Гаврилюк Ю.І. та ОСОБА_4 04.11.2020, адвокат надав ОСОБА_4 послуги з надання консультації з питань визнання недійсними рішень установчих зборів по справі №916/1977/20 протягом 1 години, аналіз інформації, вивчення документів по справі №916/1977/20 протягом 2 годин, консультації ОСОБА_4 щодо кола прав та обов`язків учасника процесу, а саме: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору протягом 1 години, вивчення судової практики протягом 2 годин, консультування з складання письмових пояснень протягом 2 годин та консультування з складання заперечення протягом 2 годин. Вартість однієї години послуг згідно даного акта становить 600 грн за годину. 
Виходячи з предмета та підстав позову, наявних у матеріалах справи клопотань, заяв та пояснень ОСОБА_4 , оцінивши надані ним докази, судова колегія дійшла висновку про те, що адвокатські витрати у розмірі 6000 грн. відповідають критеріям реальності та розумності їхнього розміру.
Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, у даному випадку наявні підстави для часткового задоволення заяви третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про стягнення витрат у зв`язку із розглядом справи.            
Твердження апелянта про те, що чинний ГПК України прямо не дає право даній особі самостійно, без сторони, на боці якої він був залучений третьою особою, звертатися за компенсацією своїх судових витрат, є помилковими з огляду на вищевикладені приписи частини 13 статті 129 ГПК України, враховуючи при цьому, що у своїх поясненнях ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2 у повному обсязі.
Посилання скаржника на те, що ОСОБА_4 помилково був залучений судом до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, не знайшли свого підтвердження при перегляді даної справи судом апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак через порушення господарським судом першої інстанції приписів п. 7 ч. 3 ст. 277 ГПК  України оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 129, 244, 269, 270, 277, 281-284 ГПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
          Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 у справі №916/1977/20 скасувати і прийняти нове рішення.
          Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 6255 грн 68 коп. 
          В решті - відмовити.  
          Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови підписано 15.02.2021.

Головуючий суддя                                                                                 Л.В. Поліщук

          Суддя                                                                                          Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                          С.В. Таран