Ухвала 
17 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 759/440/19
провадження № 61-17480св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», 
представник відповідача - Комісар Сергій Петрович ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - тимчасово виконуючий обов`язки директора дирекції з правового забезпечення комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Гушул Сергій Васильович,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про виклик учасників справи за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - тимчасово виконуючий обов`язки директора дирекції з правового забезпечення комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Гушул Сергій Васильович, про визнання протиправним наказу про припинення трудового договору, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва, 
у складі судді Коваль О. А., від 03 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Гуля В. В., Сушко Л. П., 
Сліпченка О. І., від 29 вересня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 
до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - тимчасово виконуючий обов`язки директора дирекції з правового забезпечення комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Гушул С. В., 
в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ № 28-К 
від 02 січня 2019 року про припинення трудового договору; визнати протиправним та скасувати наказ № 52-К від 08 січня 2019 року 
«Про внесення змін до наказу КП «Київтеплоенерго» № 28-К від 02 січня 2019 року; поновити її на попередній посаді, виплатити їй середній заробіток за весь час вимушеного прогулу станом на дату винесення судового рішення з урахуванням індексу інфляції Національного банку України; стягнути з відповідача на її користь 128 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Святошинського районного суд міста Києва від 03 липня 
2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), та необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 381/4968/16-ц (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). Також заявниця посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, і встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
17 лютого 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подано клопотання про виклик учасників справи з метою надання пояснень.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга вказаної статті).
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Оскільки судом касаційної інстанції в межах касаційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 суд касаційної інстанції не знаходить. 
Керуючись статтею 402 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про виклик учасників справи для надання пояснень.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                        Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                                     О. В. Білоконь
 
                                                                                                                  Н. Ю. Сакара
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович