02.04.21
22-ц/812/714/21
Справа номер 483/1748/20 Головуючий суду першої інстанції – Казанлі Л. І.
Провадження номер 22-ц/812/714/21 Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О. В. 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року                                                м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Локтіонової О. В.,  
суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2021 року, ухвалене об 11 год 52 хв під головуванням судді Казанлі Л. І. у приміщенні суду у м.Очаків Миколаївської області, повний текст якого складено цього ж дня, за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до суду вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.
05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. було вчинено виконавчий напис №2956, за яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні і ніціативи» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 6770,99 грн за період з 15 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року та 650 грн за вчинення виконавчого напису.
На виконання вказаного приватним виконавцем Юхименко О. Л. було відкрито виконавче провадження №58573436, в межах якого з позивача стягнуто 8 563,09 грн, з яких основна винагорода приватного виконавця складає 742,10 грн, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 400 грн, а також суми, вказані у виконавчому написі нотаріуса.
27 вересня 2019 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним та фактичним виконанням боржником своїх зобов`язань.
Разом з тим, рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2020 року вищезазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню.
Посилаючись на те, що підстава стягнення з нього вищезазначених коштів відпала, позивач просив на підставі ст.1212 ЦК України стягнути на його користь з ТОВ «Кредитні ініціативи» безпідставно стягнуті кошти в сумі 7420,99 грн, а з приватного виконавця Юхименко О. Л. безпідставно стягнуту суму основної винагороди в сумі 742,10 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 400 грн.
Заперечуючи проти задоволення позову, приватний виконавець Юхименко О. Л. вказувала, що сума основної винагороди та витрати на виконавче провадження було стягнуто з ОСОБА_1 на підставі постанови про стягнення вказаних сум з дотриманням положень Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова є чинною та не скасовувалася, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 з викладеною ним аргументацією та із посиланням на положення ст.1212 ЦК України є безпідставними.
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. З ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача стягнуто безпідставно отримані кошти в сумі 7420,99 грн, а з приватного виконавця Юхименко О. Л. - у сумі 1142,10 грн.
З кожного з відповідачів на користь держави стягнуто судовий збір по 420,20 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підтвердженими наявними доказами.
Не погодившись з рішенням суду, приватний виконавець Юхименко О. Л. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду в частині стягнення з неї 1142,10 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, приватний виконавець вказувала, що позивач був обізнаний про примусове стягнення з нього суми заборгованості та витрат виконавчого провадження, що виключає факт безпідставного набуття приватним виконавцем коштів. Крім того, оскільки підставою набуття коштів є чинні постанови приватного виконавця про стягнення з позивача основної винагороди та витрат виконавчого провадження, а також про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, то відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 . До того ж, виконавче провадження було закінчено до визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №630036140 від 27 вересня 2013 року в сумі 6770,99 грн за період з 15 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року, а також витрат на оплату послуг нотаріуса в сумі 650 грн.
11 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. було відкрито виконавче провадження №58573436.
19 березня 2019 року вказаним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2019 з грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання постанови приватного виконавця від 19 березня 2019 року у виконавчому провадженні №58573436 утримано кошти в сумі 8563,09 грн, з яких основна сума винагороди приватного виконавця в сумі 742,10 грн, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 400 грн, борг в сумі 2894,07 грн, борг в сумі 2938,14 грн, борг в сумі 1588,78 грн.
27 вересня 2019 року приватним виконавцем Юхименко О. Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58573436, оскільки заборгованість, основну винагороду та витрати виконавчого провадження сплачено боржником у повному обсязі.
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 червня 2020 року, яке набрало законної сили 27 липня 2020 року, вищезазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
Згідно з ст. 3, 27, 42, 45 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом. Кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця, авансового внеску стягувача та стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду в частині стягнення з приватного виконавця Юхименко О. Л. на користь позивача основної винагороди та витрат виконавчого провадження є правильним, оскільки відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Судом обґрунтовано застосовано до вказаних правовідносин ст.1212 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Посилання приватного виконавця на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки він знав про стягнення з нього спірних сум та не оскаржував постанови про їх стягнення, судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги. Зазначені доводи не впливають на право позивача на захист у відповідності до ст.1212 ЦК України. 
Визначальним у даному випадку є те, що відпала підстава, на якій було набуте майно (основна винагорода та витрати виконавчого провадження), а саме визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим. 
Приймаючи до уваги, що при поданні апеляційної скарги приватним виконавцем було зайво сплачено судовий збір на суму 1639,70 грн, він підлягає поверненню їй ГУ Державної казначейської служби України у Миколаївській області.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни залишити без задоволення.
Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.
Головному управлінню Державної казначейської служби України в Миколаївській області повернути приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Юхименко Ользі Леонідівні судовий збір у сумі 1639,70 грн, сплачений за подання апеляційної скарги за платіжним дорученням №851 від 04 березня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий         О. В. Локтіонова 

Судді         С. Ю. Колосовський 

       О. О. Ямкова 

Повний текст постанови складено  02 квітня 2021 року.