Ухвала
 
01 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/18051/19-ц
 
провадження № 61-18979ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за  позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом. 
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 674 686 грн 26 коп.; моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн; витрати на правничу допомогу у розмірі  16 774 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби у   м.   Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено й ухвалено нове судове рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1  без задоволення.
 
18 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, скасувати оскаржуване судове рішення й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від  11  січня 2021 року касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків касаційної скарги, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11  січня 2021 року заявник направив до суду запитувані матеріали.
 
У касаційній скарзі заявник вказує, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції вручено 18 листопада 2020 року надавши, цьому належні докази.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що передбачають вимоги пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити представнику  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року. 
 
Витребувати з Печерського районного суду м. Києва вищезазначену цивільну справу № 757/18051/19-ц.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                             О. В. Білоконь

                                                                                                                          Н. Ю. Сакара