ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4921/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

      11 січня 2021 року                                                                         м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
   Головуючого судді:                                                                           Коротких А.Ю.,
   суддів:                                                                                                 Сорочка Є.О.,
                                                                                                                Чаку Є.В.,
   при секретарі                                                                                      Григорук В.С.,                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -
                                                         В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року  позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16 грудня 2019 року №889-к "Про надання відпустки та звільнення ОСОБА_1 " щодо звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу взаємодії та комунікацій з експортерами департаменту розвитку експорту 20 січня 2020 року в зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Міністерства без скорочення чисельності або штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу, а також визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 20 січня 2020 року №216-к щодо внесення змін до наказу від 16 грудня 2019 року №889-к у частині заміни визначеної дати звільнення 20 січня 2020 року новою датою звільнення 27 січня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу взаємодії та комунікацій з експортерами департаменту розвитку експорту Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України з 28 січня 2020 року.
Стягнуто з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 січня 2020 року по 23 вересня 2020 року в розмірі 111073,92 (сто одинадцять тисяч сімдесят три гривні дев`яносто дві копійки), з якого Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України має відрахувати податки та обов`язкові платежі. 
У задоволенні решти позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми права.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.04.2018 року №213-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу взаємодії та комунікації з експортерами департаменту розвитку експорту з посадовими особами з 14.05.2018 року.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 24.07.2018 року №426-к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу взаємодії та комунікації з експортерами департаменту розвитку експорту з 03.08.2018 року у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 року в адміністративній справі №826/13700/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 24.07.2018 року №426-к, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу взаємодії та комунікації з експортерами департаменту розвитку експорту Міністерства економічного розвитку та торгівлі України з 03.08.2018 року.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 17.10.2019 року №103-к на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2019 року №60149657 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу взаємодії та комунікації з експортерами департаменту розвитку експорту з 04.08.2018 року.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 05.11.2019 року №322 внесено зміни до структури апарату Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.09.2019 року №26, викладено її в новій редакції.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16.12.2019 року №889-к визначено: 1. Надати ОСОБА_1 - начальнику відділу взаємодії та комунікації з експортерами департаменту розвитку експорту, щорічну відпустку за період роботи з 14.05.2018 року по 13.05.2019 року на 29 календарних днів, з 17.12.2019 року по 17.01.2020 року з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати; 2. Звільнити ОСОБА_1 з посади начальнику відділу взаємодії та комунікації з експортерами департаменту розвитку експорту 20.01.2020 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Міністерства без скорочення чисельності або штату державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу"; 3. Департаменту фінансово-господарської діяльності виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньої місячної заробітної плати та компенсацію за 1 календарний день щорічної відпустки за період роботи з 14.05.2018 року по 13.05.2019 року та за 21 календарний день щорічної відпустки за період роботи з 14.05.2019 року по 20.01.2020 року.
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 20.01.2020 року №216-к внесено зміни до наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16.12.2019 року №889-к "Про надання відпустки та звільнення ОСОБА_1 ":
1. у пункті 1 слова та цифри "з 17.12.2019 по 17.01.2020" замінено словами та цифрами "з 26.12.2019 по 25.01.2020";
2. у пункті 2 слова та цифри "20.01.2020" замінити словами та цифрами "27.01.2020";
3. у пункті 3 слова та цифри "з 14.05.2019 по 20.01.2020" замінити словами та цифрами "з 14.05.2019 по 27.01.2020".
Вказані накази підписані в.о. державного секретаря Міністерства розвитку економіки та сільського господарства України Черних О.О .
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини щодо проходження громадянами державної служби, звільнення з державної служби врегульовано Законом України "Про державну службу" від 10.10.2015 року №889-VIII (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Правовою підставою звільнення позивача згідно з оскаржуваним наказом від 16.12.2019 року №889-к слугував пункт 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" (зі змінами згідно Законом України від 19.09.2019 року №117-IX, набрав чинності з 25.09.2019 року), за яким підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу. 
Зі змісту наказу вбачається, що звільнення зумовлене скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису державного органу без скорочення чисельності.
Внаслідок реалізації наказу Мінекономіки від 05.11.2019 року №322 "Про внесення змін до структури апарату Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України", яким внесено зміни до структури апарату Мінекономіки, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.09.2019 року №26, створено департамент взаємодії з експортерами та просування експорту, в структурі якого передбачено відділ взаємодії та комунікації з експортерами. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заява про переведення у зв`язку із змінами структури та штатного розпису з посади не подавалась, оскільки позивачу не було запропоновано вакантної посади, роботи.
Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок введення нового штатного розпису наказом Мінекономіки від 05.11.2019 року №322 "Про внесення змін до структури апарату Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України" працівники призначались в нову структуру на підставі заяв за процедурою переведення. 
Відповідно до листа директора департаменту взаємодії з експортерами та просування експорту, у зв`язку із зміною структури та штатного розпису Мінекономіки ОСОБА_3 переведено на посаду начальника взаємодії та комунікації з експортерами департаменту взаємодії з експортерами та просування експорту з 04.12.2019 року.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 22 Закону України "Про державну службу" з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття посади державної служби відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що затверджується Кабінетом Міністрів України. 
Отже, за загальним правилом добір на посади державної служби має проводитися за конкурсом.
Частиною п`ятою статті 22 Закону України "Про державну службу" передбачалось, що в разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" від 02.09.2019 року №829 перейменовано Міністерство економічного розвитку і торгівлі на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та не встановлено реорганізації чи ліквідації Міністерства.
Відповідно до статті 41 Законом України "Про державну службу" державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення (пункт 1); на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець (пункт 2).
Однак  позивачу не було запропоновано іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду.
Підставами позову, зокрема, є те, що позивач має більший стаж та кваліфікацію ніж ОСОБА_3 , яку було переведено на аналогічну посаду в новоствореній структурі. Позивачем надано витяг від 02.03.2018 року №5 з протоколу засідання конкурсної комісії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на зайняття вакантних посад державної служби категорії "Б" (співбесіди), відповідно до якого загальна кількість балів за результатами конкурсу ОСОБА_1 складає - 5,00, водночас ОСОБА_3 - 4,56.
Положеннями Закону України "Про державну службу" передбачено, що: державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави (абзац перший частини першої статті 1); професійна компетентність - здатність особи в межах визначених за посадою повноважень застосовувати спеціальні знання, уміння та навички, виявляти відповідні моральні та ділові якості для належного виконання встановлених завдань і обов`язків, навчання, професійного та особистісного розвитку (пункт 5 частини першої статті 2); державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів (пункти 3, 5, 6, 7, 9 статті 4).
Отже, рішення керівника державної служби чи суб`єкта призначення, в разі обрання способу призначення державного службовця на посаду не за конкурсом, може бути прийняте лише в разі встановлення професійної підготовки та професійних компетентностей кожного державного службовця.
В матеріалах справи відсутні докази того, що під час вирішення питання про переведення досліджувались професійна підготовка та професійна компетентність позивача. Відсутність процедури вирішення наведеного питання не може бути підставою для прийняття рішення керівником державної служби чи суб`єктом призначення без наведення обґрунтування, на власний розсуд. Навпаки, призначення за такою процедурою має здійснюватися максимально прозоро з дотримання однакових для всіх процедур. 
З огляду на те, що відповідачем не встановлювались професійна підготовка та професійна компетентність позивача, в порівнянні з іншими державними службовцями, суд доходить висновку про необґрунтованість звільнення позивача. Наведене також дає підстави дійти висновку, що Мінекономіки реалізовано повноваження щодо звільнення позивача не з метою, з якою таке повноваження надане, оскільки взагалі не досліджувалось питання професійної підготовки та професійних компетентностей для з`ясування питання наявності підстав для переведення з метою забезпечення якнайкращого виконання завдань і функцій держави у відповідній галузі, чи можливого пропонування нижчої посади саме за результатами встановлення, визначених статтею 41 Закону України "Про державну службу" якостей державного службовця.
З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про незаконність звільнення позивача, а тому підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 2 оскаржуваного наказу від 16.12.2019 року №889-к.
Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
До матеріалів справи додано довідку Мінекономрозвитку від 04.03.2020 року №2121-12/157, відповідно до якої середньоденний заробіток з урахуванням 42 робочих днів становить - 677,28 грн. 
Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.01.2020 року по 23.09.2020 року, враховуючи середньоденний заробіток - 677,28 грн. та кількість робочих днів: січень - 3 дні; лютий - 20 днів; березень - 21днів; квітень - 21 день; травень - 19 днів; червень - 20 днів; липень - 23 дні; серпень - 120 днів; вересень - 17 днів, дорівнює 111073,92 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача та з якої відповідачем мають бути відраховані податки та обов`язкові платежі. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд
                                                                           П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України. 

  Головуючий суддя:                                                                                       Коротких А.Ю.

          Судді:                                                                                                              Сорочко Є.О.

                                                                                                                                    Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено 12 січня 2021 року.