Справа № 465/2868/18                        Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М. 
Провадження № 22-ц/811/3271/20                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 лютого 2021 року м.Львів
       Справа №465/2868/18
     Провадження № 22ц/811/3271/20       
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Франківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 18 вересня 2020 року у складі судді Мартьянової С.М.,
у справі         
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - 

                                             встановив:        
17 травня 2018 року позивач звернулася з цим позовом, який обґрунтовує тим, що 2 серпня 1997 року зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис №1267. Вказує, що у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що у неї з відповідачем різні погляди на життя. Відповідач не приймає участі у забезпеченні родини, не має бажання працевлаштовуватись та належним чином забезпечувати сім`ю, втрачено почуття поваги один до одного. Вважає, що примирення неможливе. Просить позов задовольнити.
       Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18вересня 2020 року позов задоволено.
Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1267.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що ним подавалася заява про надання терміну для примирення. Суд першої інстанції не вжив заходів для примирення та збереження сім`ї.
Належно повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. Розгляд справи проведено у їх відсутності.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.
2 серпня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міськвиконкому, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 (актовий запис №1267).
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено, що позивач не має наміру на збереження шлюбу, наполягає на розлученні.
Згідно із ч.2 ст.140 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканність.
Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Згідно із ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім`я розпалась остаточно, шлюб існує формально. Відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, наданий судом строк на примирення бажаного результату не надав, а тому шлюб слід розірвати.
Доводи позивача про припинення між сторонами подружніх відносин не спростовані належними та допустимими доказами.
Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).
Відповідачем в суді першої інстанції подавалася заява про надання часу на примирення подружжя. 
Стаття 111 СК України регламентує право суду вжити заходів щодо примирення подружжя. 
Встановлено, що справа перебувала в провадженні Франківського районного суду м. Львова з 17 травня 2018 року. Окрім того, в провадженні апеляційної інстанції ця справа перебувала з 17 листопада 2020 року.
Докази того, що за такий тривалий термін відповідач вживав заходи, спрямовані на примирення та збереження сім`ї,- відсутні. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову про розірвання шлюбу, оскільки такий існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін.
Судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування рішення суду відсутні.
Керуючись  ст. 367, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2021 року.

Головуючий 
Судді