Ухвала
27 січня 2021 року
м. Київ
справа № 359/1726/16
провадження № 61-7808св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
головуючого - Олійник А. С. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - перший заступник прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство»,
відповідачі: Київська обласна державна адміністрація, Бориспільська районна державна адміністрація,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обслуговуючий кооператив «Ідея»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Лісник», Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бугаренко Тетяна Володимирівна, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду  Київської  області  від 02 березня 2017 року  у складі судді Гомолі О. А. та  ухвалу

Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О., Сушко Л. П.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2016 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» (далі - ДП «Бориспільський лісгосп») з позовом до Київської обласної державної адміністрації, Бориспільської районної державної адміністрації,    ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,   ОСОБА_5 ,   ОСОБА_6 , обслуговуючий кооператив «Ідея» (далі - ОК «Ідея»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,   ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,   ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Лісник» (далі - ОК «ЖБК «Лісник») реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції (далі - реєстраційна служба), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бугаренко Тетяна Володимирівна (далі - приватний нотаріус Київського МНО Бугаренко Т. В.), про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, державних актів на право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.
Позов обгрунтований тим, що розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року № 483 - № 498 з постійного користування ДП «Бориспільський лісгосп» вилучені 16 земельних ділянок площею по 0,99 га, розташованих на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; змінено їх цільове призначення з категорії земель лісогосподарського призначення на категорію земель сільськогосподарського призначення; у власність       ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,   ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 передані земельні ділянки площею по 0,99 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
06 червня 2008 року  ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 ,   ОСОБА_19 ,   ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 228630 - № 228645. У такий спосіб вони набули право власності на земельні ділянки площею по 0,99 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0024 - 3220882600:04:005:0039, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
05 вересня 2008 року  ОСОБА_13 ,   ОСОБА_12 ,   ОСОБА_18 ,   ОСОБА_20 ,   ОСОБА_11 ,   ОСОБА_8 ,   ОСОБА_7 ,   ОСОБА_9 та   ОСОБА_10 уклали з    ОСОБА_3 договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими вони відчужили у власність    ОСОБА_3 земельні ділянки площею по 0,99 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0026, 3220882600:04:005:0027, 3220882600:04:005:0032, 3220882600:04:005:0034 - 3220882600:04:005:0039, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
У той же день  ОСОБА_15 уклала з   ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким вона відчужила у власність   ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,99 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0033, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
08 вересня 2008 року  ОСОБА_14 , ОСОБА_17 ,   ОСОБА_19 та  ОСОБА_16 уклали з   ОСОБА_2 договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими вони відчужили у власність  ОСОБА_2 земельні ділянки площею по 0,99 га, з кадастровими номерами 3220600:04:005:0028 - 3220600:04:005:0031, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
10 грудня 2008 року  ОСОБА_3 видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №687045 - №687053. 
У той же день року  ОСОБА_1 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 687011. 
27 листопада 2008 року  ОСОБА_2 видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №684808 - №684811. 
Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 06 квітня 2009 року № 1095  цільове використання земельної ділянки, придбаної ОСОБА_1 , змінено з ведення особистого селянського господарства на ведення садівництва. 
Іншим розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 27 грудня 2011 року № 3857 цільове використання земельних ділянок загальною площею 3,96 га, придбаних у власність   ОСОБА_2 , змінено з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва. На підставі цього розпорядження місцевого органу виконавчої влади    ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 110453. У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 3,96 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. ОСОБА_2 розділив цю земельну ділянку на чотири земельні ділянки: площею по 0,125 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0100 - 3220882600:04:005:0101, площею 0,6546 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0102 та площею 3,0554 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0103, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
07 та 12 травня 2015 року державний реєстратор прийняв рішення № 21148236 та № 21239297 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки площею 3,0554 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0103, та площею 0,6546 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0102, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані на території Гнідинської сільської ради. 
20 березня та 05 жовтня 2015 року    ОСОБА_2 уклав з ОК «Ідея» договори купівлі-продажу земельних ділянок, за якими він відчужив у власність ОК «Ідея» земельні ділянки площею по 0,125 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0100 - 3220882600:04:005:0101, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 
20 березня та 05 жовтня 2015 року приватний нотаріус Київського МНО Бугаренко Т.В. прийняла рішення № 20156112 та № 25034072 про реєстрацію за ОК «Ідея» права власності на ці земельні ділянки. 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 27, пункту 5 частини першої статті 31 та частини першої статті 57 ЛК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, зміна цільового призначення та передача у власність земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебували у державній власності, відносилась до повноважень обласних державних адміністрацій, а зміна цільового призначення та передача у власність цих земельних ділянок площею більш як 1 га - до повноважень Кабінету Міністрів України. 
Загальна площа земельних ділянок, переданих у власність ОСОБА_5 ,    ОСОБА_9 ,   ОСОБА_7 ,   ОСОБА_8 ,   ОСОБА_20 ,   ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ,   ОСОБА_13 ,   ОСОБА_12 , ОСОБА_18 ,   ОСОБА_19 ,    ОСОБА_17 ,   ОСОБА_16 ,   ОСОБА_10 ,   ОСОБА_14 та   ОСОБА_15 , становила 15,84 га. Ця обставина свідчить про те, що Київська обласна державна адміністрація не мала повноважень на зміну цільового призначення та передачу земельних ділянок у власність цих осіб. Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року № 483 - № 498 суперечать пункту 5 частини першої статті 27, пункту 5 частини першої статті 31 та частині першій статті 57 ЛК України в редакції на час прийняття розпорядження. 
З урахуванням часткової зміни предмета позову (т. 2, а. с. 105-130, 143-145) прокурор просив суд: визнати недійсними розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року № 483 - № 498, розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 06 квітня 2009 року № 1095 та  від 27 грудня 2011 року № 3857; 
визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані 06 червня 2008 року серії ЯЖ № 228630 - № 228631   ОСОБА_5 та   ОСОБА_4 ; державні акти на право власності на земельні ділянки, видані 10 грудня 2008 року серії  ЯЖ № 687045 - № 687053 ОСОБА_3 ; державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 20 липня 2009 року серії ЯД № 772061  ОСОБА_1 ;
визнати недійсним рішення реєстраційної служби від 07 травня 2015 року № 21148236; 
визнати недійсними рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу від 05 вересня 2016 року № 31237430 та рішення приватного нотаріуса Київського МНО від 20 березня 2015 року № 20156112  та від 05 жовтня 2015 року № 25034072; 
витребувати на користь Кабінету Міністрів України та ДП «Бориспільський лісгосп» з чужого незаконного володіння   ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельні ділянки площею по 0,99 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0024 та 3220882600:04:005:0025, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; з чужого незаконного володіння    ОСОБА_3 земельні ділянки площею по 0,99 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0026, 3220882600:04:005:0027, 3220882600:04:005:0032, 3220882600:04:005:0034 - 3220882600:04:005:0039, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; з чужого незаконного володіння  ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,99 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0033, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; з чужого незаконного володіння,   ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,0554 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0103 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради; з  чужого незаконного володіння    ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,6546 га, з кадастровим номером 3220882600:04:005:0102, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані на території Гнідинської сільської ради; з чужого незаконного володіння ОК «Ідея» земельні ділянки площею по 0,125 га, з кадастровими номерами 3220882600:04:005:0100 - 3220882600:04:005:0101, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року, у позові відмовлено. 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком рішення суду першої інстанції про пропуск позовної давності.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У листопаді 2017 року заступник прокурора Київської області звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували практику Верховного Суду України, згідно з постановою від 22 квітня 2015 року  у справі № 6-48цс15 початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Суди не звернули уваги, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права. Відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа - носій порушеного права довідалась або могла довідатись про порушення її права або про особу, яка його порушила.
Висновки судів щодо поінформованості Кабінету Міністрів України про наявність порушень, викладених у позовній заяві, не ґрунтується на нормах земельного законодавства, матеріалах справи та є припущенням.
Суд апеляційної інстанції обмежився встановленням дати, коли ДП «Бориспільське лісове господарство» надало погодження на вилучення спірних ділянок лісогосподарського призначення, та прокурор міг отримати копію оскаржуваних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації від 09 квітня 2008 року. Водночас застосувавши наслідки спливу позовної давності не зазначив, коли, на його переконання, Кабінет Міністрів України - особа, чиї права порушені, довідався чи міг довідатися про порушення його прав.
Суд першої інстанції безпідставно зазначив, що держава в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» не є власником, не є володільцем спірних ділянок, з огляду на відмову у позові, оскільки такий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 19 вересня 2016 року № 6-1203цс15. Тому право власності держави в особі Кабінету Міністрів України не припинено, відсутнє рішення уповноваженого органу, право не відчужено Кабінетом Міністрів України на підставі цивільно-правових угод, на підставі рішення суду чи в порядку його примусового виконання. Перебування майна у володінні осіб, які не є його законними власниками, фактично є триваючим правопорушенням, то позовна давність до вимоги про витребування майна не застосовується.
Суди безпідставно послалися на практику застосування Європейським судом з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), оскільки метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.
Аргументи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просив її залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.  ДП «Бориспільський лісгосп» своїм листом підтверджує, що надав висновок про погодження проєктів землеустрою щодо припинення права постійного користування спірними земельними ділянками та зняв їх зі свого балансу. Прокурор не має права порушувати закон і забирати землі у законного власника через 10 років.
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_6 просив залишити без задоволення касаційну скаргу, а оскаржувані судові рішення - без змін. Суди обґрунтовано зазначили, що Кабінет Міністрів України був обізнаний про можливе порушення права власності держави на землю з дня прийняття оскаржуваних розпоряджень Київською обласною державною адміністрацією в зв`язку з наявністю у нього повноважень та обов`язків щодо контролю за діями та виявленням порушень підпорядкованих йому органів виконавчої влади, які брали участь у підготовці оскаржуваних розпоряджень. 
Оскільки Кабінет Міністрів України координує діяльність Держлісагенства та у разі належного виконання ним обов`язків з контролю за використанням земельних ділянок, які належали до земель лісового фонду, він мав можливість дізнатися про порушення прав держави з моменту надання ДП «Бориспільський лісгосп» згоди на вилучення таких ділянок з його постійного користування.
Суди під час розгляду справи врахували та правильно застосували практику Верховного Суду України щодо питання застосування позовної давності та обґрунтовано відмовили у позові у зв`язку з її пропуском.
У відзиві на касаційну скаргу ОК «ЖБК «Лісник» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на правильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
У рішеннях судів першої та апеляційної інстанції повністю з`ясовані обставини справи, що мають значення для вирішення справи. Законом не передбачено заборони чи обмеження щодо кількості розпоряджень з розробки проєктів землеустрою однією проєктною організацією щодо проходження державної експертизи землевпорядної документації та щодо будь-якого іншого способу розпорядження земельними ділянками, які обласна державна адміністрація може прийняти протягом дня. 
Також не встановлено, що при вирішення питання розмежування компетенцій щодо розпорядження земельними ділянками необхідно враховувати загальну площу всіх земельних ділянок, розпорядження якими здійснюється протягом одного дня, а також розпорядження сусідніми земельними ділянками протягом одного дня.
Рух справи в суді касаційної інстанції
23 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою та витребувано справу.
У червні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
28 березня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу.
30 березня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_6 через адвоката Пікалову Ю. М. на касаційну скаргу.
30 березня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОК «ЖБК «Лісник» на касаційну скаргу.  
Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Правовий статус лісів та земельних ділянок, на яких розташовані ліси, визначається Конституцією України та законами України.
У частині першій статті 56 Земельного кодексу України и (далі - ЗК України)  визначено, що землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній  чи приватній власності.
Звертаючись до суду з позовом, прокурор посилався на те, що про допущені Київською обласною державною адміністрацією порушення прокуратура довідалася лише після проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства, проведеної на підставі відповідної постанови прокурора від 18 червня 2014 року за власною його ініціативою.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог прокурора у зв`язку з пропуском позовної давності, суд апеляційної інстанції з огляду на положення статей 13 та 149 ЗК України, якою визначені повноваження Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин, у тому числі щодо розпорядження землями державної власності та державного контролю за використанням і охороною земель та здійснення землеустрою, та положення статті 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», за змістом якої основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України, запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення, дійшов висновку про те, що державі в особі Кабінету Міністрів України та утвореним ним органам, зокрема Державній інспекції з контролю за використанням та охороною земель (яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002 року №1958 утворена в складі Державного комітету по земельних ресурсах та є органом виконавчої влади), які мали повноваження щодо розпорядження землями державної власності та контролю за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України, та ДП «Бориспільський лісгосп» було і могло бути відомо про порушення права власності держави на землю з часу видачі державних актів на право власності на землю на підставі спірних розпоряджень, а саме 09 квітня   2008 року.
У справі № 359/3373/16-ц, провадження № 61-27365св18, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу на те, що вимогу про витребування земельної ділянки лісового фонду на користь держави необхідно розглядати як віндикаційний позов, до якого можна застосувати позовну давність, а відтак необхідно відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у раніше прийнятих постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, а саме від 04 лютого 2020 року у справах № 911/3574/17, № 911/3311/17, № 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі № 911/3449/17
Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.
Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. 
Статті 387 і 388 ЦК України не вказують на те, що приписи про позовну давність не застосовуються до правовідносин, врегульованих приписами вказаних статей, а стаття 268 цього Кодексу не передбачає, що вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння належить до вимог, на які позовна давність не поширюється. Тому на віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України).
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року прийнято до розгляду справу за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Березова роща», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року (справа № 359/3373/16-ц,провадження № 14-2цс21). 
Згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 359/1726/16) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 359/3373/16-ц, провадження                                    № 14-2цс21.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої  статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обслуговуючого кооперативу «Ідея», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,   ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Лісник», Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бугаренко Тетяна Володимирівна, про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, державних актів на право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння (№ 359/1726/16) за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» до Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , Товариства зобмеженою відповідальністю «Березова роща», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , Реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року (№ 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                 А. С. Олійник
Судді:                                                                                                             І. Ю. Гулейков
  С. О. Погрібний
   Г. І. Усик
                                                                                                                         В. В. Яремко