ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 лютого 2021 року           справа №360/3320/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В.,
за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,
представника позивача Бондарєвої В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі  №360/3320/20 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації про визнати протиправним та скасувати рішення, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про дострокове розірвання з ФОП ОСОБА_1 договору від 14 січня 2014 року № 2020 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування.
В обгрунтування позову зазначив, що з відповідачем 14 січня 2014 року укладено договір № 2020 на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування (далі - Договір).
Додатковою угодою № 2 від 08 листопада 2018 року строк дії Договору продовжено на 5 років до 15 січня 2024 року, текст Договору приведено у відповідність чинному законодавству та викладено у новій редакції.
Відповідач листом від 16 червня 2020 року повідомив про дострокове розірвання Договору  в односторонньому порядку та винесення маршруту, зазначеного у розділі 1 Договору, на найближчий конкурс.
Позивач листом від 20 січня 2020 року звертався до відповідача про внесення змін до пункту 2.2.1 Договору для додання транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, надав копії відповідних реєстраційних документів на транспортні засоби.
При наявності цих автобусів кількість транспортних засобів, що пристосовані для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями у цьому Договорі складатиме 3 (три) одиниці, тобто відповідатиме пункту 3.2.29 Договору, та становитиме 50% задіяного транспорту.
Також позивач листом від 16 червня 2020 року звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до пункту 2.2.1 Договору щодо додання транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.
Однак, відповідач листи позивача проігнорував, послався на не надання сертифікатів відповідності та екологічності транспортних засобів.
Такі  вимоги позивач є безпідставними, оскільки надання сертифікатів відповідності організатору конкурсу для продовження строку дії укладеного договору на перевезення пасажирів жодним нормативно-правовим актом не передбачено.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги.
Жодним нормативно-правовим актом не передбачено надання сертифікатів відповідності організатору конкурсу для продовження  строку дії  укладеного договору на перевезення пасажирів. Водночас, постановою 1081 визначено вичерпний перелік документів, що надаються організатору конкурсу у випадку продовження строку дії договору перевезення.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
14 січня 2014 року між організатором конкурсу та ФОП ОСОБА_1 укладено договір на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) автобусному маршруті загального користування № 2020 (далі - Договір № 2020) зі строком дії до 15 січня 2019 року (арк. спр. 87-88)
Предметом договору є перевезення пасажирів на маршруті № 407 «Лисичанськ АС - Сєвєродонецьк АС» чітко визначеними транспортними засобами (автобусами) из зазначенням їх марки, державного номеру, класу, комфортності, визначенням основних транспортних засобів та тих, які можуть бути використані у випадку ремонту основного автобусу.
Додатковою угодою № 2 від 08 листопада 2011 року внесено зміни до Договору № 2020, зокрема, продовжено строк дії договору до 15 січня 2024 року за умови забезпечення з 15 січня 2019 року роботи на маршруті не менше одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, крім того текст Договору з 16 січня 2019 року викладено в новій редакції, зокрема, змінено склад основних автобусів, визначено інші істотні умови Договору, умови та порядок дострокового розірвання Договору (арк. спр. 90-94).
Так, пунктом 3.2.29 Договору (тут і далі Договір в новій редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Перевізник зобов`язаний забезпечити з 01.01.2020 роботу на маршруті 3-х автобусів, пристосованих для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення з наданням підтвердженої інформації Організатору.
Пунктом 6.1.2 Договору № 2020 визначено, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку у разі, якщо перевізник не забезпечив вчасне виконання вимог пункту 3.2.29 Договору.
Додатковою угодою № 4 від 06 червня 2019 року внесено зміни до Договору № 2020 в частині визначення Організатора та вказано, що Організатором та стороною у договорі є Управління промисловості, транспорту та зв`язку Луганської обласної державної адміністрації (арк. спр. 96).
Отже, позивач є стороною Договору № 2020 та на нього розповсюджуються права та обов`язки Перевізника.
Відповідач має всі права та обов`язки Організатора.
Позивач 20 січня 2020 року звернувся до відповідача з листом № 07-ю, яким просив на виконання п. 3.2.29 внести зміни до Договору № 2020, додавши транспортні засоби, пристосовані для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями NEOPLAN № 4407, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та FІАТ DUСАТО, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (арк. спр. 99).
До листа додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно з якими автобус NEOPLAN № 4407, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1999, дата реєстрації 03.05.2012, має особливу відмітку про те, що автобус обладнаний для перевезення інвалідів (арк. спр. 100), та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно з якими автобус  FІАТ DUСАТО, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2014, дата первинної реєстрації 11.01.2020, має особливу відмітку про те, що встановлено місце для перевезення людей з обмеженими можливостями (арк. спр. 101).
Листом від 23 січня 2020 року № 01-10/132 відповідач надав позивачу роз`яснення які транспортні засоби вважаються такими, що пристосовані для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, а також запропонував позивачу для вирішення питання про внесення змін до Договору № 2020 надати документи, що підтверджують відповідність конструкції запропонованих автобусів зазначеним вимогам (протокол випробувань, сертифікат відповідності тощо) (арк. спр. 102).
У відповідь на вказаний лист позивач зазначив, що відповідно до п. 29 Порядку № 1081 у разі продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подає організатору перевезень заяву за формою згідно з додатком 6. Додаток № 6, у відповідності до якого подано заяву, не містить обов`язку надання сертифікатів відповідності, а тому вимоги Організатора про їх надання не передбачені чинним законодавством (арк. спр. 103-104).
Листом від 12 лютого 2020 року № 05-07/00040 відповідач відмовив позивачу у внесенні автобусів FІАТ DUСАТО, державний номер НОМЕР_2 , та NEOPLAN № 4407, державний номер НОМЕР_1 , до Договору № 2020, одночасно роз`яснивши, яким загальним умовам повинні відповідати автобуси, пристосовані для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (арк. спр. 105-106).
Листом від 25 травня 2020 року № 05-07/00503 відповідач попередив позивача про недопущення порушень умов Договору № 2020, а саме пункту 3.2.29, невиконання якого є підставою для дострокового розірвання договору згідно пункту 6.1.2, а також надав строк для усунення порушень (два робочих дні з дати отримання цього листа) та зазначив спосіб їх усунення (арк. спр. 34-35).
Вказаний лист отримав представник позивача Лигін О.Ю. 26 травня 2020 року, про що свідчить його підпис на листі.
Листом від 16 червня 2020 року № 05-07/00591 відповідач повідомив позивача про дострокове розірвання Договору № 2020 в односторонньому порядку згідно з п. 6.1.2 через невиконання умов, визначених у пункті 3.2.29 Договору. Повідомлено про винесення маршруту, зазначеного у розділі І Договору, на найближчий конкурс та вказано, що договірні зобов`язання ФОП ОСОБА_1 будуть діяти до дати укладання договору з автомобільним перевізником - переможцем конкурсу (арк. спр. 36).
16 червня 2020 року позивачем подано до відповідача листа № 85-ю про внесення змін до п. 2.2.1 Договору № 2020 шляхом додавання транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями БАЗ А 079.45, держ. реєстр. Номер НОМЕР_3 , та NEOPLAN № 4407, держ. реєстр. номер НОМЕР_1 , додавши до нього лише копії свідоцтв про реєстрацію (арк. спр. 37-39)
Відповідь на вказаний лист надана відповідачем листом № 05-07/00707 від 15 липня 2020 року (арк. спр. 33).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано порядок дострокового розірвання договору, встановлений підпунктом 2 пункту 55 Порядку № 1081.
Оцінка суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 3 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ) визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до статті 7 Закону № 2344-ІІІ забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.
Згідно зі статтею 29 Закону № 2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
На підставі частини першої статті 31 Закону № 2344-III відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.
Як визначено частиною першою статті 42 Закону № 2344-III договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
Відповідно до статті 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на міжнародному автобусному маршруті загального користування здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно до частин першої, дванадцятої статті 44 Закону № 2344-III організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 № 1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок № 1081), яким визначено процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут), а також порядок укладання та розірвання договорів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах.
На підставі пункту 4 Порядку № 1081 організатором перевезень на автобусному маршруті загального користування є обласні держадміністрації - на міжміському і приміському автобусних маршрутах, що не виходять за межі території області (внутрішньообласний маршрут), у тому числі таких, що проходять від населених пунктів Київської області до м. Києва.
Пунктом 53 Порядку № 1081 визначено, що організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.
У договорі (дозволі) визначаються умови перевезень на рейсі (рейсах) та/або маршруті (маршрутах) відповідно до визначеного об`єкта конкурсу.
Строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п`ять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).
Договір (дозвіл) може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування усього (усіх) маршруту (маршрутів) та/або виконання окремих рейсів з підстав, визначених законодавством.
Відповідно до підпункту 2 пункту 55 Порядку № 1081 організатор конкурсу повинен забезпечити дострокове розірвання договору (анулювання дозволу) з автомобільним перевізником - переможцем конкурсу у разі: наявності фактів порушення ним умов договору (дозволу). 
Розірвання договору (анулювання дозволу) відбувається після невиконання надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу). 
У такому разі для роботи на внутрішньообласному, внутрішньорайонному та міському автобусному маршрутах призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення строку дії договору (дозволу), який було розірвано (анульовано), а в разі його відмови чи відсутності - призначається до проведення конкурсу інший автомобільний перевізник, транспортні засоби якого відповідають за параметрами, класом, категорією, комфортністю і пасажиромісткістю вимогам, передбаченим для відповідного виду перевезень, один раз на строк не більш як три місяці.
На підставі пункту 56 Порядку № 1081 контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.
Постановою Кабінету Міністрів України № 180 від 07.02.2018 внесено зміни до Порядку №1081, пункт 10 викладено в новій редакції: «Організатор перевезень затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім обов`язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об`єкті конкурсу, який включає міські та приміські внутрішньообласні автобусні маршрути загального користування, транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, в кількості до 35 відсотків загальної кількості автобусів до 31 грудня 2019 р. та до 50 відсотків - з 1 січня 2020 року.
Транспортні засоби, пристосовані для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, повинні бути пристосовані для користування інвалідами з вадами зору, слуху та з ураженнями опорно-рухового апарату, а також передбачати можливість встановлення зовнішніх звукових інформаторів номера і кінцевих зупинок маршруту, текстових та звукових систем у салоні для оголошення зупинок. Загальний перелік відповідних вимог встановлюється згідно з порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їх використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого Мінінфраструктури.»
Зазначені зміни Порядку № 1081 були підставою для укладання між позивачем та Організатором конкурсу додаткової угоди № 2 від 08 листопада 2018 року, якою не лише продовжено строк дії Договору № 2020 на 5 років, а також викладено в новій редакції розділи 1, 2, 3 та 4 Договору № 2020.
Зокрема, серед обов`язків перевізника з`явилось зобов`язання забезпечити з 01.01.2020 роботу на маршруті 3-х автобусів, пристосованих для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення з наданням підтвердженої інформації Організатору (пункт 3.2.29 Договору № 2020).
Суд зазначає, що до істотних умов договору перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування відноситься перелік транспортних засобів, допущених до здійснення перевезення пасажирів, оскільки під час проведення конкурсу Організатор перевіряє відповідність конкурсанта вимогам статей 45, 46 Закону № 2344-III.
Згідно статті 45 Закону № 2344-III у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону.
Пунктом 6 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 року № 1184), передбачено, що транспортні засоби, які використовуються для перевезення пасажирів, повинні відповідати вимогам безпеки, комфортності, доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, охорони праці та екології, перебувати в належному технічному і санітарному стані, бути укомплектованими відповідно до законодавства.
Пункт 145 цих Правил зобов`язує автомобільного перевізника здійснювати перевезення пасажирів з використанням сертифікованих транспортних засобів відповідного типу, на які оформлені документи згідно із законодавством.
Тобто, чинним законодавством визначено, що перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування може здійснюватись лише на сертифікованих автобусах відповідного класу, а перелік автобусів, задіяних на певному маршруті визначається у відповідному договорі перевезення пасажирів на автобусному маршруті.
Заміна одного транспортного засобу, який використовується на маршруті, на інший транспортний засіб можливо лише шляхом внесення змін до договору.
Внесення змін до договору не є тотожнім продовженню строку дії договору, оскільки у випадку продовження строку дії договору змінюється лише строк його дії без зміни інших істотних умов, зокрема щодо складу задіяних на маршруті автобусів.
У випадку зміни складу транспортних засобів, задіяних на маршруті, змінюються істотні умови, а тому організатор повинен перевірити чи відповідають запропоновані перевізником автобуси вимогам, які висувались при проведенні конкурсу, або вимогам, передбаченим у договорі.
Таким чином, посилання представника позивача на роз`яснення Міністерства інфраструктури України, викладене у листі від 27.03.2020 (арк. спр. 116) є безпідставним, оскільки воно стосується порядку продовження строку дії договору, а не заміни автобусів, задіяних на маршруті.  
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач мав право вимагати від позивача надання додаткових документів (протокол випробувань, сертифікат відповідності тощо), крім копій свідоцтва про державну реєстрацію, які підтверджують відповідність запропонованих автобусів вимогам пункту 3.2.29 Договору.
Позивачем при судовому розгляді справи в суді першої інстанції надавалися сертифікат відповідності лише на автобус FІАТ DUСАТО (арк. спр. 114-115).
При цьому позивач зазначає, що сертифікат відповідності на автобус NEOPLAN № 4407, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , взагалі відсутній.
Відповідно до п. 2.2.1 Договору  на маршруті задіяно п`ять автобусів, відповідність до перевезення осіб з інвалідністю щодо одного з яких підтверджено у 2019 році.
Тобто, з 01 січня 2020 року позивач повинен був забезпечити використання на маршруті ще двох сертифікованих автобуса, пристосованих для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення. Докази відповідності автобусів вказаним вимогам позивачу необхідно було надати до відповідача разом із заявою про внесення змін до пункту 2.2.1 Договору № 2020.
Проте, зазначених вимог позивачем не виконано.
Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем дотримано порядок дострокового розірвання договору, встановлений підпунктом 2 пункту 55 Порядку № 1081, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі  №360/3320/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі  №360/3320/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 15 лютого 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 15 лютого 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                  І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                 А.А. Блохін

                                                                                                                    А.В. Гайдар