ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року 

м. Київ
справа №826/4089/16
адміністративне провадження №К/9901/3032/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.12.2017 
на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 
у справі №826/4089/16 
за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Фарби України", Київського національного університету будівництва і архітектури за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
про зобов`язання вчинити дії

У С Т А Н О В И В:

1.          14.03.2016 Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Фарби України", Київського національного університету будівництва і архітектури, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просила зобов`язати ТОВ "ВКФ Фарби України" та Київський національний університет будівництва і архітектури знести дві секції багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 , які будуються без дозволу на виконання будівельних робіт. 
2.          З урахуванням уточнених позовних вимог (заява від 29.12.2016) просив також зобов`язати відповідачів знести дві секції багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 , які будуються без дозволу на виконання будівельних робіт, та які не передбачені проектом "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на АДРЕСА_1 " розробленим ТОВ "ПК "Інжгруп", який отримав експертний звіт Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" щодо розгляду проектної документації від 16.04.2015 №150/15, та який було подано до Держархбудінспекції для отримання дозволу на виконання будівельних робіт "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на АДРЕСА_1 " (перша черга будівництва) від 19.01.2016 № IV 115160191255.
3.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 у задоволенні позову відмовлено.
4.          Постановою від 06.07.2017 Київський апеляційний адміністративний суд постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 скасував та ухвалив нову постанову, якою адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ТзОВ "ВКФ Фарби України", Київського національного університету будівництва і архітектури, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії задовольнив. Зобов`язав ТзОВ "ВКФ Фарби України" та Київський національний університет будівництва і архітектури знести дві секції багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 , які будуються без дозволу на виконання будівельних робіт.
5.          Суд апеляційної інстанцій мотивував рішення тим, що цей спір слід розглядати саме в порядку адміністративного судочинства, відступивши від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 802/1318/15-а про те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спірні правовідносини, оскільки за змістом ст. 177 ЦК України об`єкти самочинного будівництва належать до об`єктів цивільних прав.
6.          27.07.2017 Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про виправлення описки у постанові від 06.07.2017.
7.          Ухвалою від 02.11.2017 Київський апеляційний адміністративний суд у задоволенні заяви про виправлення описки відмовив.
8.          У касаційній скарзі Державна архітектурно-будівельна інспекція України із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просила скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 та постановити нове, яким задовольнити заяву про внесення виправлень у постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017 з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог.
9.          У касаційній скарзі ТзОВ "ВКФ Фарби України" та Київський національний університет будівництва і архітектури, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просять скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017 та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017.
10.          Ухвалою від 21.02.2018 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.
11.          Постановою від 22.05.2018 Велика Палата Верховного Суду касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» та Київського національного університету будівництва і архітектури задовольнила частково; скасувала постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017, а справу передала на новий розгляд до суду першої інстанції.
12.          Ухвалою від 22.05.2018 Велика Палата Верховного Суду повернула справу в частині касаційної скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017.
13.          Таке рішення було мотивоване тим, що у касаційній скарзі на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 Державна архітектурно-будівельна інспекція України не посилається на порушення правил предметної юрисдикції, а при постановленні даної ухвали судом не застосовувались норми матеріального чи процесуального права, які б могли свідчити про порушення правил предметної юрисдикції, ця касаційна скарга не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
14.          Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав заяву про виправлення описки в судовому рішенні суду апеляційної інстанції, в якій міститься вимога щодо внесення виправлень в його резолютивній частині з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог. Суд апеляційної інстанції оскаржуваною ухвалою від 02.11.2017 відмовив у виправленні описки.
15.          У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про виправлення описки, зазначивши резолютивну частину в такій редакції:
«Зобов`язати Товариство «ВКФ Фарби України» та Київський національний університет будівництва та архітектури знести дві секції багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Українській, 6 у Шевченківському районі міста Києва, які будуються без дозволу на виконання будівельних робіт, та які не передбачені проектом "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на вул. Українській, 6 у Шевченківському районі міста Києва", розроблений ТОВ "ПК "Інжгруп", який отримав експертний звіт Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" щодо розгляду проектної документації від 16.04.2015 №150/15, та який було подано до Держархбудінспекції для отримання дозволу на виконання будівельних робіт "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів на вул. Українській, 6 у Шевченківському районі міста Києва" (перша черга будівництва) від 19.01.2016 № IV 115160191255».
16.          Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС України суд, що постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
17.          При цьому, опискою треба вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо.
18.          З огляду на викладене, наведені у касаційній скарзі доводи свідчать не про описку, а про незгоду позивача з формулювання вимог, які були предметом судового розгляду та наведені у резолютивній частині рішення суду. Ці доводи стосуються суті рішення та можуть бути перевірені лише під час розгляду касаційної скарги на рішення суду. 
19.          Зважаючи на вищенаведене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для виправлення описки у рішенні суду апеляційної інстанції.
20.          Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
21.           За таких обставин, Суд дійшов висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.12.2017 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року у справі №826/4089/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб