УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4194/20 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        09 лютого 2021 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 01.11.2020 р. о 20 год. 30 хв. по вул. Гетьмана Сагайдачного в м. Новоград-Волинський, керував автомобілем SSANG YONG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. 

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та вказує, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
При складанні протоколу працівники поліції не роз`яснили йому процесуальні права, наказали йому написати в поясненні, що він випив пляшку пива гарантувавши, що замість штрафу йому буде винесено попередження за неосвітлений номерний знак.
Також, вказує, що працівники поліції не вручили йому протокол та не вилучили у нього посвідчення водія.
На першому судовому засіданні суддя повернула протокол про адміністративне правопорушення працівнику поліції на доопрацювання, оскільки він був неналежним чином складений. На друге засідання працівник поліції приніс виправлений протокол, в якому дивним чином з`явились два свідки, яких не було до цього. Вважає, що суд не звернув увагу на підробку адміністративного документа.
На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

ОСОБА_1 , в судове засідання на розгляд своєї апеляційної скарги 09.02.2021 року о 11:00 год. не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Про розгляд справи був повідомлений 22.01.21 року, що підтверджується телефонограмою апеляційного суду. (а.с. 38)
За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які поставили свої підписи, рапортом працівника поліції.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , в протоколі про адміністративне правопорушення слідує, що він визнав свою вину та вказав, що випив пива, після чого керував автомобілем, від проходження огляду відмовився.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівника поліції ОСОБА_4 , працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоров`я) відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук