ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 р.	Справа № 520/5904/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністрації  Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., м. Харків,, повний текст складено 09.07.20 року по справі № 520/5904/2020
          за позовом  ОСОБА_1           
          до          Адміністрації Державної прикордонної служби України                         
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив суд  першої інстанції: визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення ОСОБА_1  нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення; зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України виготовити ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та            ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06 березня 2020 року він звернувся до Адміністрації державної прикордонної служби України із зверненням щодо виготовлення і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового убезпечення для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення. У відповіді від 07 квітня 2020 року № 11/М-3904, 4066, відповідач відмовив підготовити довідку для перерахунку пенсії з урахуванням сум індексації, посилаючись, серед іншого, на абзац 7 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, а саме - для осіб, які звільнені із служби з 1 березня 2018 р. та пізніше, і на час звільнення мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців. Вважаючи протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року адміністративний позов   ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00034039) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено  частково.
Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення.
Зобов`язано  Адміністрацію Державної прикордонної служби України виготовити ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Адміністрація Державної прикордонної служби України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року по справі №520/5904/20 і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що повністю не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його неправомірним та таким, що прийняте внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.  Зазначає, що неповне з`ясування судом дійсних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи і неправильне застосування норм матеріального права призвели до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам статті 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості. Посилається, що позивач звільнився з військової служби 31 липня 2018 року, є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. Йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що оскільки позивач звільнений з військової служби 31 липня 2018 року, а отже підстав для видачі нової довідки саме для перерахунку йому пенсії немає, оскільки Урядом було прийнято рішення про перерахунок на умовах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року   № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» лише тих військових пенсій, які були призначені до 1 березня 2018 року. Вказує, що посилання судом на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2018 по справі № 826/3858/18 є некоректним, адже дані рішення стосуються перерахунку пенсій, які були призначені до 01 березня 2018 року, враховуючи те, що позивачу пенсія була призначена після 1 березня 2018 року. Вважає, що підстав для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України довідки саме для перерахунку пенсії позивачу у посадових осіб Адміністрації Державної прикордонної служби немає, оскільки Урядом було прийнято рішення про перерахунок лише тих військових пенсій, які були призначені до 1 березня 2018 року.  Крім того, зазначає, що грошове забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.07.2018 не підлягало індексації у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення, а тому зобов`язання суду першої інстанції щодо виготовлення ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення для  перерахунку і виплати пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є незаконним та таким, що призвело до неправильного застосування норм  матеріального права. Вважає, що відповідач в питаннях пенсійного забезпечення позивача діяв, виключно в межах та у спосіб, який визначений законодавством України (стаття 19 Конституції України), а підстав для виготовлення ОСОБА_1 нової довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати йому пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у посадових осіб Адміністрації Державної прикордонної служби України немає. 
           09.02.2021 року Адміністрація  Державної прикордонної служби України звернулася з письмовими поясненнями до апеляційної скарги, в яких зазначила, що зобов`язання відповідача  виготовити ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є незаконним і необґрунтованим, а апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі. 
          Учасники справи про дату час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
          Позивач в судовому засідання заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її відхилити.
          Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
          Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.                               Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в період з січня 2015 по липень 2018 року проходив службу в лавах Державної прикордонної служби України на різних посадах.
З витягу з наказу начальника Азово - Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.07.2018 №286-ОС, встановлено, що позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я. 
Листом від 24.02.2020 №11/М-6 Державна прикордонна служба України надала відповідь позивачу на його звернення від 04.02.2020, в якій повідомила, що Азово - Чорноморське регіональне управління Держприкордонслужби України в повному обсязі виконало рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 по справі №520/11497/19. Виплата індексації грошового забезпечення з 01.05.2015 по 31.07.2018 включно проведено 11.02.2020, згідно платіжного доручення №315.
06 березня 2020 року позивач звернувся до Адміністрації державної прикордонної служби України із зверненням щодо виготовлення і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення. 
Листом від 07 квітня 2020 року № 11/М-3904, 4066, Адміністрація державної прикордонної служби України повідомила ОСОБА_1 , що законних підстав для підготовки довідки для перерахунку його пенсії з урахуванням сум індексації, нарахованої та виплаченої Херсонським прикордонним загоном на виконання рішення Харківського окружного адміністративного  суду від 03.01.2020 у справі №520/11497/19 за період з 01.05.2015 по 01.03.2018, тобто до 01.03.2018, посилаючись, серед іншого, на абзац 7 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, а саме - для осіб, які звільнені із служби з 1 березня 2018 р. та пізніше, і на час звільнення мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців
Не погоджуючись із бездіяльністю Адміністрація державної прикордонної служби України,  позивач звернувся до адміністративного суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з протиправності  бездіяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення ОСОБА_1  нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
          Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією   та законами України.
          Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  № 2262-ХІІ (далі по тексту  - Закон № 2262-ХІІ), яким визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII (далі по тексту - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять:  посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма статті 43 зазначеного Закону міститься в розділі V “Обчислення пенсії”, тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. 
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.
Згідно з ст.18 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 05.10.2000 року №2017-ІІІ (далі по тексту - Закон №2017-ІІІ), законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону №2017-ІІІ).
          Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ (далі по тексту - Закон №1282-ХІІ).
Згідно з ст.1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого ст.9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів зазначає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.
Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
          Статтею 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
          Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком №  1078.
          Відповідно до п.2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
          За змістом п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
          Пунктами 5, 6 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
          Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
          Колегія суддів зазначає, що  незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
          Наведені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 30.12.2020 року по справі № 359/8843/16-а; від 03.04.2019 року по справі №638/9697/17, від 30.09.2019 року по справі №750/9785/16-а, від 20.11.2019 року по справі №522/11257/16-а, від 15.07.2020 року по  справі №638/13433/17. 
          Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Наведені вище висновки  суду апеляційної інстанції не суперечать правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/2738/17.
          Вказаний правовий висновок висловлений  в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17.
          Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року по справі №520/11497/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул. В. Гошкевича, буд. 11 А,м. Херсон,73003, код ЄДРПОУ 23311274) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. Визнано протиправними дії Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 травня 2015 року по 31 липня 2018 року включно. Зобов`язано Азово-Чорноморське регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01 травня 2015 року по 31 липня 2018 року включно.
Наведене вище рішення суду першої інстанції  відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень набрало законної сили 04.02.2020 року. 
Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, вказаним рішенням суду першої інстанції встановлено факт наявності права у позивача на отримання індексації грошового забезпечення, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, а відтак не підлягає додатковому доказуванню. 
Згідно листа Азово - Чорноморського регіонального управління від 24.02.2020 №11-М-6 вбачається, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року по справі №520/11497/19 було виконано в повному обсязі. Виплата індексації грошового забезпечення з 01 травня 2015 року по 31 липня 2018 року включно проведено 11 лютого 2020 року (платіжне доручення №315). 
Колегія суддів звертає увагу, що дійсно позивач був звільнений з військової служби після 01 березня 2018 року та відповідно після цієї дати йому призначена пенсія, проте в спірних правовідносинах по даній справі ним  не ставиться питання щодо додаткових видів грошового забезпечення (їх конкретних видів та розмірів) та відповідно не оскаржуються з приводу цього дії або бездіяльність відповідача, оскільки фактично спірним питанням в даній справі є питання включення в нову довідку про розмір грошового забезпечення сум індексації. 
Також, колегія суддів зазначає, що остаточне питання щодо перерахунку та виплати пенсії позивача, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, буде вирішувати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.  
Відповідно доводи апеляційної скарги про те, що підстав для виготовлення                               ОСОБА_1 нової довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати йому пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у посадових осіб Адміністрації Державної прикордонної служби України немає,  а також аналогічних доводів, викладених в письмових поясненнях до апеляційної скарги, колегія суддів вважає необґрунтованими. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було помилково наведено в оскаржуваному рішенні нормативне обґрунтування щодо пенсій військовослужбовців, які були призначені до 1 березня 2018 року,  проте це, з урахуванням наведених вище висновків,  не призвело до невірного вирішення спору по суті. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення та зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України виготовити ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Також, щодо доводів апеляційної скарги про те, що оскільки позивач звільнений з військової служби 31 липня 2018 року, а отже підстав для видачі нової довідки саме для перерахунку йому пенсії немає, оскільки Урядом було прийнято рішення про перерахунок на умовах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року  №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» лише тих військових пенсій, які були призначені до 1 березня 2018 року, то колегія суддів відхиляє такі доводи, як такі що не впливають на вирішення даної справи, з урахуванням наведених висновків щодо обґрунтованості вимог про зобов`язання відповідача виготовити позивачу нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, яку направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що посилання судом на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2018 по справі №826/3858/18 є некоректним, адже дані рішення стосуються перерахунку пенсій, які були призначені до 01 березня 2018 року, враховуючи те, що позивачу пенсія була призначена після 1 березня 2018 року і  вищезазначена судова практика до даного провадження застосована бути не може, колегія суддів відхиляє з урахуванням зазначених вище  висновків, з огляду на правильність висновку суду першої інстанції щодо протиправності бездіяльності  Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо невиготовлення ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що грошове забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.07.2018, не підлягало індексації у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення, а  зобов`язання суду щодо виготовлення ОСОБА_1  нової довідки про розмір грошового забезпечення для  перерахунку і виплати пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є незаконним та таким, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а також доводів викладених в письмових поясненнях до апеляційної скарги про те, що такі одноразові додаткові види грошового забезпечення, як суми індексації не відносяться до складу місячного грошового забезпечення і є одноразовими виплатами, то колегія суддів відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, оскільки  індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення), яка має систематичний характер, а тому вона (індексація) є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям,  а по - друге рішенням  Харківського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року по справі №520/11497/19, яке набрало законної сили, було зобов`язано Азово-Чорноморське регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01 травня 2015 року по 31 липня 2018 року включно. Відповідно Адміністрація Державної прикордонної служби України має виготовити позивачу нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати пенсії з урахуванням, зокрема індексації грошового забезпечення. 
Крім того, посилання в письмових поясненнях відповідача на  те, що індексація грошового забезпечення є саме одноразовою виплатою, яка не має постійного  та/або щомісячного характеру, що підтверджується і судовою практикою Верховного Суду, зокрема  в постанові від 13.03.2019 по справі №522/7855/17, то колегія суддів вихиляє такі посилання, оскільки індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист і в межах спірних правовідносин, з урахуванням ч.5 ст.242 КАС України,  підлягають застосуванню наведені вище судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду з цього питання. Крім того, вирішення остаточного питання щодо перерахунку та виплати пенсії позивача з урахуванням, зокрема, індексації грошового забезпечення буде вирішуватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.  
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач в питаннях пенсійного забезпечення позивач  діяв, виключно в межах та у спосіб, який визначений законодавством України (стаття 19 Конституції України), а підстав для виготовлення ОСОБА_1 нової довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку і виплати йому пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у посадових осіб Адміністрації Державної прикордонної служби України немає, колегія суддів вважає помилковими, враховуючи наведені вже вище висновки. 
          Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
                 Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
         Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
          Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, ухвалено  з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року по справі                               №520/5904/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  01.03.2021 року