УХВАЛА

12 січня 2021 року 
Київ
справа №808/1350/17(СН/280/44/19)
адміністративне провадження №К/9901/32492/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів - Кашпур  О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - ГП України), Прокуратури Запорізької області, у якому просив: 
-  визнати протиправним і скасувати наказ ГП України №70к від 13 квітня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 із адміністративної посади»;
- поновити на посаді керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області;
- стягнути з ГП України моральну шкоду в розмірі 100000 грн;
- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Запорізької області №218к від 24 квітня 2017 року в частині звільнення з посади;
- зобов`язати Прокуратуру Запорізької області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до часу поновлення на посаді керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним і скасовано наказ ГП України від 13 квітня 2017 року №70к «Про звільнення ОСОБА_1 з адміністративної посади»;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області з 14 квітня 2017 року; 
- визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Запорізької області №218к від 24 квітня 2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади;
- зобов`язано Прокуратуру Запорізької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 травня 2017 року по 14 травня 2018 року в сумі 209026,20 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року скасовано; прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, залишеним без змін  постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, позов задоволено частково: 
- визнано протиправним і скасовано наказ ГП України №70к від 13 квітня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 з адміністративної посади»;
- визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Запорізької області №218к від 24 квітня 2017 року в частині звільнення з посади ОСОБА_1 ;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
26 листопада 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Третього апеляційного адміністративного суду від                     15 жовтня 2020 року встановлено, що  її прийнято  у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено цього ж дня. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 16 листопада 2020 року (14 -15 листопада 2020 року - вихідні дні).
Касаційну скаргу подано 26 листопада 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що її копію отримано 28 жовтня 2020 року. На підтвердження указаної обставини скаржником додано копію першої сторінки оскаржуваної постанови із відміткою про дату реєстрації вхідної кореспонденції. 
Водночас Суд звертає увагу скаржника, що реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією. За відсутності конверта, яким направлялася копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, або довідки відділення поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» про дату вручення такого поштового відправлення, посилання скаржника на дату реєстрації вхідної кореспонденції не є належним доказом факту отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 28 жовтня 2020 року.
З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За змістом пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Водночас скаржником не конкретизовано щодо яких норм відсутній висновок Верховного Суду. Доводи касаційної скарги зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми   права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
За таких обставин скаржнику необхідно надіслати нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Скаржник до касаційної скарги не додав документу про сплату судового збору.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою і, звернувшись до суду в 2017 році, заявив чотири позовні вимоги немайнового характеру.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, установленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн. Отже, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 5120,00 грн (200 % від 2560,00 грн (1600,00 грн х 0,4 х 4).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) -   UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055);  призначення  платежу -  *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліку шляхом: надіслання нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав); сплати судового збору та надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати; подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 329, 330, 332, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17.
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року в справі №808/1350/17 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків  касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      С.А. Уханенко